KONGL. SV, VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAN 



D 28. 



n:o 



5. 



23 



Grå skiffer (silurisk); 



Blåkvarts ; 



Ljus sparagmitsandsten; ' 



Grå sparagmit och grå skiffer; 



Kalksten (Birikalk) ined skiffer; 



Grof, hård sparagmit utan skifferlager men med konglomerat ; 



Mörk sparagmit och skiffer. 



Tromsa 



Fig. (J. Profil öfver Opsalåsen och Korstadkampen. Skala 1 : 50000. 

 Opsalåsen Korstadkampen 



N. 



sk fyllitisk skiffer; kg grof ljus sparagmit med konglomerat: k Birikalk: 3 gs grå sparagmit med lager af grof skiffer 

 Is ljus sparagmitsandsten; b blåkvarts, i Opsalåsen öfverlagrad af fin, grå, sträckt sparagmit: / takskiffer, skrynklad 



i liggande skarpa veck. 



Fig. 7. Profil från Lagen mot V. öfver Hestknappen. Skala 1 : 5U000. 



IT ,, Strand 



Hestknappen 



1 1 saeter 



V. 



Lagen 

 i Ö. 



sk skiffer med lager af grå sparagmit; kg konglomerat; k Birikalksten; s grof skiffer; gs fin grå sparagmit och skiffer; 



b blåkvarts: b' skiffrig blåkvarts; si silurisk skiffer: f antagen förkastning. 



På grund af sin afvikande petrografiska karaktär, äfvensom på grund deraf, att den 

 på sina ställen är genom konglomeratbildningar afgränsad mot så väl den öfre som 

 den undre sparagmitafdelningen, kan Birikalken med dess skiffrar sägas bilda en särskild 

 afdelning mellan dem båda. Denna afdelning vilja vi här kalla »Biri-etagen». T följd af 

 dess jemförelsevis ringa utbredning har den dock ej på kartan kunnat erhålla särskild 

 beteckning, utan måst sammanslås med den undre sparagmitafdelningen. 



1 Här föga utbildad, men dock upptagen bland luifvudlagren på grund af den stora ro] den spelar inom 

 andra områden. 



2 Kalkstenen i södra sidan af Opsalåsen har delvis en egendomlig oolitisk utbildning, som dock fram- 

 träder först vid mikroskopisk undersökning. Makroskopiskt är bergarten mörkgrå och nästan tät, men innehåller 

 en mängd små ljusa partier, som hafva karaktär af utfyllningar och fläckvis spegla samtidigt. De äro kalkspat, 

 som bildar cementet mellan bergartens hufvudbeståndsdel, de oolitiska kornen. Såsom kärnor i dessa finnas små 

 korn af kvarts och fältspat, af hvilka isynnerhet de senare pläga vara delvis omvandlade till kalkspat. Kärnor 

 med tinkornig textur finnas äfven, och en del af der förekommande kvarts har utseende af att vara sekundär. 

 H varje kärna är först omgifven af några koncentriska kalkskal, men sedan omgifves en grupp af kärnor åter af 

 gemensamma kalkskal, i följd hvaraf så att säga polysyntetiska oolitiska korn uppkomma. Kalkskalen äro fläckvis 

 impregnerade med en svart, bituminös substans, och sådan synes äfveu utefter fina sprickor i oolitkornen. Denna 

 intressanta kalkstensvarietet vore förtjent af en detaljerad undersökning. 



