34 A B. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



närmast öfverlagrande kalkstenen, såsom i södra foten af det lilla berget Hatten S. om 

 Eltåen, samt äfven något vestligare i Eltådalen. 



Äfven i denna trakt finna vi således en stor bildning af ljus sparagmitsandsten 

 med bottenlager af grå sparagmit och konglomerat hvilande på kalksten och skiffer af 

 Biri-etagens typ. De kalkstensbitar, hvilka — såsom nämndt — flerstädes finnas i den 

 gra sparagmitens understa lager, antyda, att äfven här någon denudation af de äldre lagren 

 föregått dessas afsättning. Denna denudation synes t. o. in. hafva varit ganska betydlig, 

 ty på annat sätt torde knappt det ofta återkommande förhållande kunna förklaras, nem- 

 ligen att de bildningar, som äro yngre än kalkstenen, d. v. s. de, som tillhöra den öfrc 

 sparagmitafdelningen, hafva på olika men ofta ganska, närbelägna ställen mycket olika, 

 underlag. Några exempel härpå må anföras. 



Vid en liten bäck, som strax S. om Högas säter (något S. om Eltåen) rinner mot 

 O. ned i Klarelfven, finnes på oinkr. 200 m. höjd öfver elfven en stor klippa af grå, 

 oskiktad kalksten, under hvilken bäcken försvinner. Något högre upp, omkr. 230 m. 

 öfver elfven, anstår grå sparagmit. Nedanför nämnda, kalkklippa är ingen häll synlig, men 

 blocken angifva hela vägen ända ned till slamlandet vid elfven, att berggrunden med 

 stoi' sannolikhet är kalksten. 



Fig. 13. Profil öfver höjden N. om Fiatsseter. 



Klarelfven 



O. 



.s- grå sparagmit med konglomerat: b kalkig hreceia: k kalksten; 7.-.S' tnnnskifvig, sandig kalksten; k' ljusgrå, ej tydligt skiktad 

 kalksten, smutsgul på vittrad yta; ks tunnskiktad, ljusgrå kalksten; a svart skiffer, delvis alunskifferlik: sp grå sparagmit. 



Ungefär 1 km. S. om den nämnda bäcken och parallelt med den rinner en annan 

 liten bäck. Vid omkr. 220 m. höjd öfver Klarelfven anstår här grof grå sparagmit. 

 Något nedanför, på omkr. 210 in., möter vacker blåkvarts, under hvilken sedan följa ljus, 

 fin kvartsit och sparagmit, tills vid omkr. 100 m. höjd öfver elfven granit uppträder. Då 

 den gråa sparagmit, som vid båda bäckarne finnes på något öfver 200 m. höjd öfver elfven, 

 och ofvanför hvilken den ljusa sparagmitsandstenen på båda ställena är synlig 60 å 100 m. 

 högre upp, kan anses tillhöra den öfre sparagmitafdelningens nedersta del, hvilar 

 således denna afdelning i dessa båda hvarandra, så närliggande profiler på helt och hållet 

 olika underlag. 



I den mellan Varliberg och Trysilfjeld belägna Hundsilbäckens djupa skärning 

 finnes under fjällens ljusa sparagmitsandsten grått kvartskonglomerat och grå sparagmit 

 med skifferlager, samt derunder åter gröngrå grof skiffer vexlande med små lager af tät, 

 gröngrå kvartsit. Nederst, närmast den underliggande graniten, blir kvartsiten gröfre och 

 öfvergar till gröngrå sparagmit, delvis konglomeratartad. 



Nedanför den något sydligare, N. om det egentliga Trysilfjeld belägna Fagerås 

 säter anstår granit; vid sjelfva sätern deremot grof skiffer och i den ofvanför sätern be- 

 lägna höjden grå sparagmit och ljus kvartsitsandsten. Söder om Trysilfjeld, vid Kubaek 



