KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:() 5. 37 



Römundfjeldets röda sandsten blir mot S. och SV. gröfre och på samma gång 

 fältspatrikare, sålunda öfvergåcndc i röd sparagmit. Denna är radande i de låga fjällen 



S. och V. om Römundfjeld och innesluter ofta lager af konglomerat. Ett ganska groft 

 sådant utgör bildningens bottenlager kring öfre delen af Kltåen, der det ined efter allt 

 utseende temligen ojemn kontaktyta hvilar på en röd skiffer, en fortsättning af den, som 

 förut omtalats såsom förekommande vestligare kring Slemma. Bollarna i konglomeratet 

 bestå mestadels af tegelröd, mycket finkornig kvartsit, men äfven af ljus sådan och af 

 kvarts. Urklyften till dessa kvartsitbollar är ej känd. Jag skulle vilja framkasta den 

 förmodan, att den utgjorts af mindre inlagringar, som funnits i skifferns numera bort- 

 denuderade öfre del. 



I vester sträcker sig den grofva sparagmitbildningen till Osdalen. Den O. invid 

 denna, belägna Björluekasen består öfverst af grof, ljus sparagmit, men under den ligger 

 i dalsluttningen fin grå sparagmit och kvartsit, samt i dalens botten röd skiffer. Här 

 hafva vi således åter en gränspunkt mellan de båda sparagmitafdelningarna. Nere i Os- 

 dalen ligga mänga block af groft konglomerat, deribland flera kalkiga ined stora bollar 

 af rödlett, tät dolomit. Efter all sannolikhet härröra dessa block från den ljusa sparag- 

 mitens (den öfre sparagmitäf delningens) bottenlager i denna trakt. 1 



Bergarterna i fjällen V. om Osdalen äro i påfallande grad olika dem O. om samma 

 dal. I stället för den der herrskande grofva, ljusa sparagmiten med tillhörande konglo- 

 merat, träffas i fjällen V. om dalen fina sparagmiter och täta, stundom nästan flintlika 

 kvartsiter, ljusa, grå, stundom blåaktiga. Dessa öfverlagras i fjället Nubberi, beläget 

 0. vid södra ändan af Södra Rensjön, af en grå, skiffrig sparagmit med bollar af täta 

 kvartsiter samt granit. Stupningen är här flackt vestlig, och i fjällen V. om Rensjön 

 möter sedan ljus sparagmitsandsten af den vanliga typen, dels gulhvit, dels rödlett, och 

 på sina ställen innehållande körtlar af ljus, tät dolomit. Jag vill tolka dessa förhållanden 

 så, att bergarterna i fjällen V. om Osdalen tillhöra den äldre sparagmitäf delningen, h vilken 

 i Nubben öfverlagras af den öfre afdelningens konglomeratiska bottenbildningar, på h vilka 

 sedan i de vestligare belägna fjällen ljus sparagmitsandsten såsom vanligt följer. 



Vi vända oss nu till fältets nordligaste del. 



Går man från Rendalen upp efter Mistra är den första häll man träffar en af skiffrig, 

 starkt pressad sparagmitsandsten. Den tillhör en öfverskjuten skolla, med hvilken vi ej 

 här vilja befatta oss. Något högre upp anstår en medelgrof, rödaktig granit med tem- 

 ligen förstördt utseende. Den bildar liksom en stor uppstickande klippa, på hvars ojemna 

 yta grå sparagmit ligger på södra sidan om an, men deremot en ljusare, närmast på 

 graniten smutsröd och konglomeratisk sparagmit på den norra. Mot (). sjunker graniten 

 snart ned under ådalens botten, kring hvilken nu en grå sparagmit är anstående. Denna 

 fortsätter till något ofvanför Fugåens inflöde i Mistra, hvarefter rödbrun skiffer möter 

 stupande brant in under sparagmiten. Skiffern innehåller underordnade lager af ljus, 



1 I fjälltrakterna måste man ofta söka sluta sig till berggrundens beskaffenhet på grund af de lösa blocken, 

 ty berggrunden sjelf är mestadels jordtäckt. Hade inan tid ocb tillfälle att noga genomleta hela trakten för att 

 uppsöka alla ställen, der berggrunden framsticker, så skulle säkert mycket kunna med bestämdhet afgöras, om 

 hvilket inan nu ej kan yttra sig annat än med en viss osäkerhet, men en sådan noggrann genomletning är ej 

 möjlig vid en öfversigtsrekognoscering. 



