38 A. E. TÖRNÉBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



skifvig kalksten samt af ljus kvartsit. På ett ställe, S. om Mistra och något O. oin Norra 

 Renåens inflöde, har jag sett den grå sparagmiten h vila på skiffern ined ojemn kontakt. 



Mot ö. förändrar skiffern färg. Från att vara brunröd blir den först grå- och röd- 

 flammig och sedan rent grå; tydligen är den röda. färgen här, liksom på andra, ställen, 

 blott ett oxidationsfenomen. Skiffern fortsätter mot 0. till något O. om Gröndals säter, 

 hvarefter möter grof, ljus sparagmit lik den sydligare i Björbajkåsen förekommande. När- 

 mast denna är skiffern åter röd. Häraf synes sannolikt, att skifferns färgförändring egt 

 rum redan innan sparagmiten af sattes. Sparagmiten innehåller lager af konglomerat, i 

 hvilka bollarne bestå af röd, hvit, grå och mörkt gråblå kvartsitsandsten, kalksandsten, 

 kvarts, porfyr, ljus temligen fin gneis, röd skiffer samt en gulgrå, sparagmitisk bergart, 

 som förekommer såsom inlagringar i traktens röda skiffer. 



I Gravåsen och andra höjder N. om skifferfältet anstår likaledes ljus sparagmit med 

 konglomerat, här dock mera rödlett, i de undre lagren smutsröd. Den gråa sparagmiten 

 vid Mistra och den nordligare och östligare förekommande rödletta och ljusa sparagmiten 

 hvila således båda omedelbart på skifferformationen. Då uppstår frågan huru dessa olika 

 sparagmitvarieteter förhålla, sig till hvarandra. Härom lemna traktens block någon upp- 

 lysning, ty i dem finner man alla öfvergångsformer mellan grå, ljus och rödlett sparagmit. 

 Alla synes de tillhöra en enda, bildning, som på olika ställen blifvit något olika färgad. 



Af de nu anförda exemplen från olika delar af trakten mellan Rendalen och Klarelf- 

 dalen framgår, att äfven der, liksom i de förut omtalade vestligare trakterna,, tvenne af- 

 delningar inom sparagmitformationen kunna med bestämdhet särskiljas. Den undre af- 

 delningen är inom förevarande trakt öfvervägande bildad af jemförelsevis fint klastiskt 

 material. Den består nemligen, såsom vi hafva sett, mestadels af skiffrar, finkorniga till 

 täta kvartsiter och finkorniga sparagmiter, till hvilka öfverst i lagerföljden på sina ställen 

 kommer kalksandsten och dolomitisk kalksten. Den öfre sparagmitafdelningen deremot är 

 i det stora hela uppbyggd af relativt gröfre material. Den börjar i regeln med konglo- 

 merat och grof sparagmit, som dock uppåt snart öfvergår i ljus sparagmitsandsten, h vilken 

 utgör afdelningens hufvudbergart. Mellan de båda afdelningarne har, såsom fierfaldiga 

 fakta visa, ett afbrott i sedimentbildningen egt rum, under hvilket den äldre afdelningens 

 lager blefvo i ej obetydlig grad denuderade. 



Ofvanpå den öfre afdelningen, och antagligen skild från den genom ett nytt afbrott, 

 ligga der och hvar små partier af grått konglomerat, rester af en ny aflagring, hvilken 

 antagligen bör hänföras till blå kvarts-etagen. 



Trakten SO. om Jotunheimen. Söder och öster om Vinstervattnen, således SO. om 

 Jotunheimen, utbreder sig ett från det stora sparagmitområdet genom siluriska skiffrar 

 isoleradt fält af sparagmitiska bergarter. De anmärkningsvärdaste fjällen äro här Mellene 

 och Skaget. Den öfvervägande bergarten är ljus, ofta något grönaktig, vanligen temligen 

 fin och mer eller mindre förskiffrad sparagmit. Stundom är bergarten gröfre och röd- 

 aktig, den liknar då vanlig röd sparagmit; så t. ex. i foten af Mellene O. om Rogne 

 kyrka. Sparagmiten här innehåller små lager af konglomerat. Bollarne i dessa utgöras 

 mestadels af kvartsit, dels hvit, dels rödlett; äfven finnas brottstycken af fältspat med 

 ända till 5 å 6 cm. i tvärmått. Konglomeratbildningar äro för öfrigt icke sällsynta inom 





