KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:0 5. 39 



detta sparagmitfält ; en mäktig sådan förekominer S. om Strömsvattnet. Afven här äro 

 bollarne öfvervägande kvartsit, vanligen temligen tat, än hvit, än mörkt gråblå, stundom 

 rödlett. 1 Derjemte finnas bollar af ljus sparagmitskiffer. Enligt B.törlykke förekomma 

 mäktiga konglomeratbildningar äfven längre mot öster, nemligen i Langsuenfjeld och 

 N. om Dok vand. 2 



I trakten O. om Rogne kyrka uppträder mellan den ljusa sparagmiten och de sibi- 

 riska skiffrarne en föga mäktig bildning af grå sparagmit och blåkvarts. Dess befintlighet 

 är emellertid viktig, emedan öfverensstämmelsen med förhållandena, i de sydligare spa- 



Fig. 15. Profil Ö. om Rogne kyrka. 



I lerskiffer; a alunskiffer; s' mörk, blågrå kvartsitsandsten; s hvit kvartsitsandsten; rs rödaktig sparagmit. 



ragmittrakterna derigenoin väsentligt ökas. Lagerord ningen blir nemligen då densamma, 

 som kan sägas vara den normala inom sparagmitfältets sydvestra del, och den omständig- 

 heten, att lagren här äro inverterade, så att den sibiriska skiffern stupar in under de 

 kvartsit iska bergarterna, blir följaktligen mindre vilseledande. 



Trakten kring Setningdalen (Sollien). Öfverst i Setningsjön inflyter från V. en liten 

 å kallad Snödöla. I bottnen af dess djupa dal är en grå, flasrig, medelgrof granit blottad. 

 På den hvilar en skifTerbildning, dels glimmerskifferartad, dels fyllitisk och nederst kon- 

 glomeratartad, bestående af bollar af kvartsit och granit i en glimmerskifferliknande grund- 



Fig. 16. Profil efter Snödöla. 



SV. o-^^Sé^SS?^^^ /. -^- >^ NO 



S grå sparagmit ocli skiffer: k glimmerskifferartad kvartsit: l fyllit, nederst konglomeratisk: G granit, något flarrig. 



massa. Det konglomeratarta de lagret är mäktigast nedåt hufvuddalen och tunnar ut mot 

 Snödölas öfre lopp. Skiffern öfvergår uppåt i en ljus, glimmerskifferartad kvartsit af hög- 

 ijällkvartsitens typ, finkornig och ofta väl skiktad, fallande flackt mot V. Ofvanpå denna 

 kvartsit följer med skarp gräns en grå, grof skiffer vexlande med mörk sparagmit. Dessa 

 bildningar intaga de i V. belägna höjderna, Bölanhögden, Ramshögden m. fl. Utmed 

 bäcken, som rinner mot V. söder om Ramshögden, finnas bankar af ett starkt pressadt 

 konglomerat vexlande med fin, mörk sparagmit. Bollarne i konglomeratet bestå öfver- 

 vägande af ljus, tät kvartsit. Något vestligare, V. om Svartåen, uppträder ljus sparagmit, 

 temligen starkt skiffrig. Stupningen är hela vägen flackt vestlig. 



1 En de] af de ljusa bollarne hafva närmast ytau en mörk fårgning, som inåt småningom försvinner. 

 Mikroskopisk undersökning visade, att denna fårgning beror på en imp reg nation af jernglans. En dylik impregna- 

 tion fanns äfven i den närmast omgifvande grundmassan. (Jfr A. E. T., Om högljällskvartsiten, sid. 39.) 



2 Höjfjeldkvartsens nordöstligste udbredelse, sid. 69. 



