KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 28. N:<> 5. 43 



Flerstädes i denna trakt finnas således partier, om än blott små, af lagrade bergarter, 

 som ligga under traktens stora sparagmitformation, och hvilkas utseende häntyder på 

 andra bildningsförhållanden än de, som gåfvo upphof till denna. Det är da helt natur- 

 ligt att — såsom ofVan skett — anse dessa partier vara rester af den äldre sparagmit- 

 afdelningen i dessa trakter. Undsets kalksten, och äfven kalkstenen vid Harsjön, skulle i 

 så fall motsvara Birikalken. Äfven en annan dylik kalksten tinnes i närheten, neinligen 

 i Limhammeren, NV. nedanför Finstakletten. Kalkstenen är här grå eller svagt rödaktig, 

 finkristallinig, genomdragen af skifferlameller och mycket skrynklad. Kontakt mellan kalk- 

 stenen och någon annan bergart är icke synlig; först högt ofvanför äro fasta hällar af 

 Finstaklettens röda sparagmit blottade. 



Vid östra kanten af granitområdet V. om Glommen hafva lika litet som vid den 

 förut omnämnda vestra några bildningar observerats, som kunna hänföras till den undre 

 sparagmitafdelningen. På de få ställen der jag sett kontakt blottad, har alltid traktens 

 röda sparagnit h vilat omedelbart på graniten. En rätt intressant sådan kontakt finnes vid 

 granitfältets östra gräns S. om Oursjöba?ksajtern. Graniten är här mot vanligheten röd 

 med en egendomlig rosaröd fältspat. Den öfverlagras direkt af grof röd sparagmit, hvil- 

 ken underst är så att säga grusig och tydligen bildad af granitens detritus. Dennes egen- 

 domliga röda fältspat ingår nämligen rikligt i sparagmiten och gifver den dess röda färg. 

 Närmast kontakten har graniten ett (örstördt utseende och är tätt genomdragen af kvarts- 

 ådror; man skulle nästan kunna säga, att den ser ut som af kvarts cementeradt vittrings- 

 grus. Så väl graniten som sparagmiten hafva en i VSV. — GNO. strykande och mot N. 

 stupande förskiffring ; sparagmitens lagring stupar deremot brant mot O. Något O. om 

 detta ställe ligger fjället Bellingen, som består af en likaledes rödaktig sparagmit med samma 

 slags röda fältspat som i den nyssnämnda. Bellingens sparagmit har sitt särskilda intresse 

 derför, att det var för den och den likartade i Tyldalen, som J. Esmakk ursprungligen 

 bildade namnet "sparagmit». (Jfr sid. 19). 



Trakterna kring Fsemundsjön och riksgränsen. I dessa trakter äro lagringsförhållan- 

 dena delvis högst abnorma. Härom skall längre fram blifva tal. På detta ställe ma en- 

 dast de delar af dem omnämnas, der lagringsförhållandena kunna anses vara någorlunda 

 normala. 



Den kring Faemunden rådande bergarten är ljus sparagmit och sparagmitsandsten, 

 HöRBYe's »Fammn-sandsten». Mot SV. blir den rödaktig och öfvergår i den röda spa- 

 ragmit med underordnade lager af konglomerat och röd skiffer, hvilken uppbygger det 

 vackra och öfver sin omgifning dominerande fjället Rendals-Sölen, och hvars fortsättning 

 mot S. och V. vi redan förut lärt känna. 



Utom de nu nämnda sparagmitbergarterna, hvilka efter alla analogier att döma måste 

 tillhöra den öfre sparagmitafdelningen, finnas der och hvar i dessa trakter andra, som 

 torde böra räknas till sparagniitformationens undre afdelning. V ester vid Övre Engerdalen 

 hvilar omedelbart på dervarande granit en teinligen mörk blåkvarts, hvilken öfverlagras 

 af mörk skiffer och grå, tät dolomit. Dessa sist nämnda böra, på grunder som längre 

 fram skola anföras, sannolikast hänföras till Biri-etagen, och då måste följaktligen blåkvart- 

 sen räknas till den undre sparagmitafdelningen. Litet nordligare uppträder blåkvarts på 



