46 A. E. TÖHNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



norra fot anstår en temligen lös, röd sandsten, och öfver den ligger smutsföd spara gm it, 

 delsvis kongloineratisk med kvartsbollar, samt hård sparagmitsandsten. I den litet S. om 

 Hammarsjövåla liggande Fruhogna tinnes ännu något Vemdalskvartsit närmast under den 

 rödaktiga, kvartsiga sparagmitsandstenen, som bildar fjällets öfre del. 



I de nu omnämnda fallen ligga sparagmitbildningarne omedelbart på Dalasandstenen, 

 men så synes ej alltid vara händelsen. Den N. om Foskån i Idre belägna Hellsjövåla 

 består af grå sparagmit och kvartsit, delvis blakvartsartad. Nedanför dess östra fot ut- 

 breder sig Dalasandsten, men på denna ligger en mängd block af en grå, breccieartad 

 kalksten lik en sådan, som plägar förekomma tillsamman med Birikalken. ' Efter all an- 

 ledning tinnes sådan kalksten ock anstående mellan Dalasandstenen och Bellsjövålas spa- 

 ragmit. Vid FjätelfVen, något nedanför Fjätvallen, rinnas hällar af tunnskiktad, på vittrad 

 yta lagervis brungul och blågrå kalksten. Stupningen är flack, dels vestlig, dels ostlig. 

 Ett litet stycke ofvanför kalkstenshällarne synas stora hällar af Dalasandsten med i följd 

 af undergången pressning sparagmitiskt utseende. Stupningen är här omkring 40° mot 

 NV. Samma bergart med samma stupning bildar den i NNV. närliggande Nästjevåla, 

 men den strax i NNO. befintliga Signilsåsen består af Vemdalskvarsit. Kring foten af 

 denna ås tinnes en mängd kalkstensblock. Vemdalskvartsiten torde således ligga på kalkste- 

 nen, och detta bestyrkes deraf, att i trakten förekomma block af kalkig kvartsitsandsten 

 med bollar af kalksten. Så t. ex. vid Högvalen. Huru Dalasandstenen och kalkstenen 

 förhålla sig till hvarandra kan ej direkt ses vid Fjätelfven. Sandstenen stupar från kalk- 

 stenen, och man skulle derför möjligen kunna tro den vara yngre än denna. Men enär 

 sandstenen, såsom vi förut sett, med säkerhet är äldre än Vemdalskvartsiten, skulle den 

 i så fall ligga mellan kalkstenen och kvartsiten. På den platsen finnes den dock tydligen 

 icke i Signilsåsen; mellan kalkstenen och kvartsiten är der ej rum för en så mäktig bild- 

 ning som Dalasandstenen. Sandstenen måste derför ligga under kalkstenen och antagligen 

 diskordant. Lagerföljden blir således densamma här som den förut omnämnda i Hällsjö- 

 våla, och kalkstenen följaktligen hänförlig till Birikalkens nivå. 



Till samma nivå kunna äfven ett par andra förekomster inom Herjedalens sparag- 

 mitområde hänföras. Vid Stor-Rånda elf, omkring 8 km. ofvanför Råndalens by, anstår 

 blågrå kalksten och kalksandsten med flackt läge. I den N. härom belägna åsen, Grimuggen, 

 träffas först grå kvartsit lik Vemdalskvartsit och sedan grof grå sparagmit, som uppåt blir 

 rödaktig och öfvergår i den röda sparagmit, hvilken bildar hela det O. om Grimuggen 

 belägna Långberget. Stupningen är här nordlig, således frän den i dalbottnen liggande 

 kalkstenen. Något vestligare, vid Råndans utlopp ur Kansjön, finnes ett groft konglo- 

 merat med bollar af diverse porfyrer, röd och blå kvartsitsandsten samt kvarts. Strax 

 nedanför anstår en ful grå sparagmit och kalksandsten. Dessa bergarter torde vara gräns- 

 bildningar mellan sparagmiten och dess underlag, hvilka i Grimuggens profil ej äro blottade. 

 På vestra sidan om Lilla Randa elf, något ofvanför dess utlopp, tinnes kalksandsten 

 åtföljd af en mörk, grof, splintrig och något kalkig skiffer med körtlar af kalksten. Norr 

 om dessa bildningar, hvilka hafva ganska vexlande stupning, följer en gra kvartsit lik 

 Vemdalskvartsit, hvilken vidare mot N. öfvergår först i grå sparagmit och så i röd af 



1 Jfr sid. 25. 



