60 A. E. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



dylik öfvergång från oraisskänneligen klastiska bergarter till rent kristalliniska kan man 

 äfven iakttaga i trakten SV. om Sällsjön (S. om Mörsill). I den här belägna Håckervålen 

 anstår ljus, finkornig och vackert lagrad men starkt förskiffrad sparagmitsandsten, hvilken 

 dock mot V. snart blir mer och mer glimmerskifferartad. 



Långt vester om de trakter, som nu blifvit omnämnda, och inom Areskiffrarnes 

 typiska fält, kan man påträffa bergarter, hvilkas släktskap med sparagmit är påfallande. 

 Nära riksgränsen, N. om sjön Glan (NO. om röse 149) finnes en bergart, som i sin hela 

 habitus påminner om högfjällskvartsit, men är starkt glimmerskifferartad. När bergarten 

 är fin kornig, har den utseende af att vara rent kristallinisk, men i de gröfre lagren fram- 

 skymtar dess ursprungligen klastiska struktur. Bergarten innehåller då på sina ställen korn 

 med 4 a, 5 mm. tvärmått af violettbrun faltspat, sådana som flerstädes äro vanliga i ljus 

 sparagmit, och i de undre lagren, i närheten af den underliggande ögongneisen, kunna 2 

 a 3 cm. långa, vittrade fältspatbitar förekomma, hvilka se ut som om de härrörde från 

 ögongneisens faltspat. Att döma efter stupningen underlagrar denna glimmerskifferartade 

 sparagmit den Östligare uppträdande hornblendeskiffern, hvilken gifvet tillhör Areskiftrarne. 



Ofvan nämndes, att i Norge Areskiffrar och sparagmit äro skarpt skilda från hvar- 

 andra genom ett öfverskjutningsplan. Der finnes dock en trakt, hvarest sparagmitens 

 öfvergång mot V. i glimmerskiffer ganska vä] kan följas, och om än ej de egentliga, 

 typiska Areskiffrarne här förekomma, äro dock förhållandena mycket instruktiva i fråga 

 om sambandet mellan Sevegruppens klastiska och kristalliniska facies. 



Den ögongneis, som öster om Jetta fjeld uppsticker i öfre Gudbrandsdalen, bildar en 

 starkt uppressad och viken sadel, mot hvars brantare södra sida stöder sig ett mäktigt 

 och groft konglomerat, som särdeles väl är blottadt i chausseen NV. om Laurgård, Rustens 

 bekanta konglomerat. Dettas grundmassa är starkt metamorfoserad med riklig nybildning 

 af muskovit. Bollarne bestå öfvervägande af gneisgranit, men derjemte förekomma äfven 

 sådana af finkorniga gneiser och kvartsiter. Söder om konglomeratet anstår vacker 

 kvartsit af högfjällskvartsitens typ, men delvis med ett mera kristalliniskt än klastiskt 

 utseende. I dessa lagers fortsättning mot SO., S. om Formokampen, är bergarten närmast 

 gneisen utbildad såsom en ganska typisk sparagmit, S. om hvilken följer röd och gulhvit, 

 delvis kalkig sparagmitsandsten. Trots deras temligen starkt metamorfiska beskaffenhet är 

 det alltså otvifvelaktigt, att bergarterna vid Laurgård tillhöra sparagmitformationen, och 

 Rustens konglomerat är att betrakta såsom dennes bottenbildning på detta ställe. 



Mot V. blir metamorfismen ännu mer utpräglad. Norr invid den nämnda ögon- 

 gneisen vid Rusten förekommer något V. om Hövrings säter åter konglomerat af i det 

 hela samma typ som Rustens, men med en än starkare metamorfoserad grundmassa. Vi- 

 dare mot NV., i Kuven och Vesslefjeld, uppträder en grof, glimmerskifferartad bergart, 

 i hvilken visserligen der och hvar spår af klastisk struktur ännu kunna skönjas, men 

 som dock i det hela är vida mer lik en glimmerskiffer än en sparagmit. Men att den 

 dock ursprungligen tillhört samma afiagring som den längre i SO., S. om Formokampen, 

 befintliga sparagmiten, det visar dess läge i förhållande till det underliggande konglo- 

 meratet. ' Konglomeratet och kvartsiterna vid Rusten representera ett mellanstadium 



1 På sina kartor sammanför äfven KJERULF Kuvens glimmerskiffer med sparagraitfältet. Jfr äfven A. E. T. 

 Om Sevegruppen och Trondhjemsfältet, sid. 29. 



