64 A, E. TÖRNEBOHM, DET CENTBALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



Siluriska bildningar. 



Dessa trakters siluriska bildningar förete rätt betydande faciesolikheter. I stort 

 taget kunna de först och främst delas i tvenne stora hufvudfacies, nemligen å ena sidan 

 kalkstens- och försteningsrika och å den andra kalkstens- och försteningsfattiga. De förra 

 uppträda vid eller i närheten af sparagmitfältets gräns i S. och O., de senare der- 

 emot på något afstånd mot N. och V. Iran samma gräns. På grund häraf kan man för 

 korthetens skull beteckna de kalkstensrika silurbildningarna såsom den östliga, de kalk- 

 stensfattiga såsom den vestliga silurfacies. En vidare skiljaktighet mellan dessa båda 

 silurfacies är, att i den vestliga de lager, hvilka antagligen bildades under primordialtiden 

 och den äldre undersiluriska tiden, äro — så vidt hittills kändt — försteningslösa, och 

 de kalkstenar, som i dem förekomma, äro kristalliriiska. Först i de öfre undersiluriska 

 lagren börja försteningar att visa sig. Bland silurbildningarna med vestlig facies utmärker 

 sig ett stort område, Trondhjemsfältet, från de öfriga genom en säregen karaktär, bero- 

 ende på ymnigt uppträdande grönstenar och dem åtföljande gröna lagrade bergarter. 1 



Siluriska bildningar inom södra ocli östra delarne af kartområdet. 



Det stora silurområde, som utbreder sig i Valders och derifrån mot NO. och N. 

 genom Svatsum till Frön i Gudbrandsdalen, tillhör i det stora hela den vestliga facies. 

 De rådande bergarterna äro nemligen der lerskiffer och fyllit med inlagringar af dels 

 mörka skiffrar och dels grå sandsten och sandstensskiffer samt stundom blåkvarts. Endast 

 längst i S. märkes ett närmande till den östliga facies. Här förekomma nemligen N. om 

 Strandefjord, enligt hvad Reusch påvisat, 2 mörka kalkstenar med primordialförsteningar 

 såsom inlagringar i den rådande lerskiffern. Sådana kalkstenar äro eljest främmande för 

 den vestliga silurfacies, men deremot allmänna i den östliga. Längre i N., i Vestre Gausdal 

 och S. om Frön, har Björlykke flerstädes funnit graptoliter hänvisande på etagerna 3 

 och 4. 3 De skiffrar, hvari dessa graptoliter förekomma, ligga nästan i bottnen af skiffer- 



1 Den större petrografiska vexling, som i följd häraf utmärker Trondhjemsfältet gent emot de öfriga silur- 

 fälten, har för detsamma nödvändiggjort en längre gående indelning och följaktligen ett i viss mån särskildt färg- 

 skema på kartan. I fråga om de öfriga silurfälten har på denna östlig och vestlig facies angifvits blott genom 

 utmärkande af i hvilka trakter kalkstenar allmännare förefinnas. 



2 Geol. Optegnelser fra Valders. 



3 Graptolitförende skifere i Vestre Gausdal. Fjeldbygningen inden rektangelkartet Gausdals område. Bland 

 här funna graptoliter må nämnas: Didymograptus geminus His.; D. pusillus Tullb.; Diplograptus teretiusculus 

 HlS. ; Pterograptus elegans HOLM; Tetragraptus bryonides HALL. 



