KONOL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. RAND 28. NtO 5. 79 



TMfvelaktiga skifferbildningar. Rörosskiffrarne på östra sidan af Trondhjemsfältet 

 kunna i allmänhet sägas vara ganska väl afgränsade mot Äreskiffrarne. De senare synas 

 flerstädes, såsom t. ex. S. om Tennforsfältet och N. om Rörosfältet, hafva varit veckade 

 och äfven i någon inan denuderade innan de förra afsattes, och dessas bottenlager äro 

 stundom konglomeratiska. Annorlunda är förhållandet på Trondhjemsfältets vestra sida. 

 Liksom gränsen der ej alltid är skarpt markerad mellan urberget och Äreskiffrarne, så 

 är den det ej heller mellan dessa och Rörosskiffrarne. Ett par exempel må anföras på 

 fall, der gränsen kan vara tvifvelaktig. 



Vester om Gråna ' förekommer ett ej obetydligt skifferfält, inom hvilket träffas dels 

 en grönaktig, temligen härd, jernspatfö rande glimmerskiffer, hvilken skulle kunna jemföras 

 ä ena sidan med vissa skiffrar i Rörosgruppen och å den andra, med de antagligen till 

 Äreskiffrarne hörande kalkiga glimmerskiffrarne i fjällen X. om Malmagen i Herjedalen, 

 samt dels en brun, glimrig gneis, påminnande om Aregneis. Denna senare uppträder 

 dock blott i närheten af de här mycket talrika granitådrorna och synes ej vara annat än 

 en höggradigare metamorfisk form af samma bildning som den förra. Det kan vara en 

 tvistig fråga, huruvida dessa skiffrar böra hänföras till Röros- eller till Äreskiffrarne. De 

 öfverlagras af ljus granatförande glimmerskiffer, stundom med hornblendekärfvar, tydlig 

 Rörosskiffer, och öfvergå i liggandet genom vexellagring i hornblende- och dioritskiffer, 

 liknande Areskiffrarnes. Dessa amfibolitiska skiffrar äro genom ett par föga mäktiga lager 

 af kvartsig glimmerskiffer och gråaktig kvartsitskiffer i liggandet skilda, från urberget, 

 hvars öfversta länk S. vid Jölvandet utgöres af en vacker ögongneis. 



Vid Albu i Drivdalen förekomma, såsom redan förut blifvit nämndt, mycket karak- 

 teristiska Seveskiffrar, nemligen en temligen mäktig kvartsitisk glimmerskiffer, öfvcrlagrad 

 af mörk hornblendeskiffer. På denna senare följer en bildning, som har en viss likhet 

 med kärfskitfer, men är hårdare och segare lin denna i allmänhet plägar vara. An inne- 

 håller den hornblendestänglar, än granat, än intetdera. Stundom blir den brunaktig och 

 kan då likna Aregneis. Äfven om denna skiffer kan det vara osäkert, huruvida den 

 rättast bör hänföras till Seve- eller Rörosgruppen. En tälj stensförekomst i densamma ökar 

 dess analogi med den senare. 



Trondhjemsfältet i trängre bemärkelse. 



När det är fråga om att utreda de geologiska förhållandena i en trakt med invecklad 

 tektonik, kommer mycket an på hvar man börjar. Alla delar af området äro naturligtvis 

 ej i lika grad invecklade, men hvar de lättaste och mest upplysande äro att söka, det vet 

 man ej på förhand. Det kan derför lätt hända, att man råkar börja med någon af de 

 svåraste, och deraf förorsakas då vanligen många misstag och mycket onödigt arbete. 1 

 fråga om Trondhjemsfältet lag det nära till hands att tro det de stora dalar, som genom- 

 skära fältet öfvertvärande lagerstrykningen, skulle erbjuda de bästa tillfällena att få en 

 inblick i fältets byggnad. Kjerulf började derför ock med att uppgå profiler utefter 

 de af dessa dalar, som han ansåg vigtigast, och fick sålunda fyra hufvudprotiler till stånd, 



1 Rektangelkartans Gröna . Y. <>m Rennebo. 



