84 A. K. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



Fig. 41. Profil utefter stranden från Levanger mot NV. Skala 1 : 50000. 



Levanger Viken 



SV. , NO. 



k- q t r Q y 



/ grå smulande fyllit: gs mörkgröna skiffrar och grönstensskiffer ; kg mörkgrön skiffer med bollar, starkt utdragna; k 

 skifvig kalksten, dels hvit, dels blågrå, vexlandc med fyllit; / grå smulande fyllit med kvartskörtlar, vid Gr gångar och 



körtlar af ljus granit; g grönstensskiffer, temligen mörk. 



Fig. 42, a. Profil öfver södra delen af Ytteröen, Ö. vid Nordviksund. Skala 1 : 500OO. 



N. 



g mörkgröna skiffrar och grönstensskiffer (de i liggandet äro räknade till Brekskiffergruppen, de i hängandet till Stören- 

 gruppen): /,• gulhvit, tät, hård kalksten: / grå, grof fyllit. 



Fig. 42, 6. Profil V. vid Nordviksund midt emot Ytteröen. Skala 1 : 100000. 



Saltvik Nytröen Sandsetnes 



S. N. 



å bård, brun, gneisig skiffer (Åregneis); r ljus glimmerskiffer, stundom med hornblendekärfvar, samt hornblendeskiffer (Röros- 

 skiftrar): g gröna skiffrar: k gulhvit, skifvig, tät. hård kalksten: / grå, grof, kalkig, smulande fyllit; s gröna skiffrar, 



mestadels matta, lösa, delvis ganska ljusa (Störengr.). 



vid karteringen begagna dessa bergarter såsom ledlager, de båda gruppernas gröna berg- 

 arter kunnat någorlunda hållas ut från hvarandra. l 



I nära samband med Brekgruppens fylliter uppträder på några ställen kärfskiffer, 

 som mycket liknar den i Rörosgruppen och möjligen skulle kunna vara uppressade delar 

 af denna. Då emellertid dessa förekomster af kärfskiffer alla ligga invid den förut 

 omnämnda stora långs genom Trondhjemsfältet strykande zon, som utmärker sig för hög- 

 gradig regionalmetamorfism, det »metamorfiska stråket», så kan det äfven tänkas, att de 

 äro metamorfoserade lager af Brekskiffer, detta så mycket mer, som tydliga öfvergångar 

 Unnas mellan sådan kärfskiffer och vanlig Brekskiffer; så t. ex. i Sondalen O. om Sonfos. 

 Den största af i fråga varande kiirfskirferförekomster bildar ett lager, som från Stjördalen, 

 der det är synligt strax O. om Storfloren, stryker mot S. ned mot Neas dal. Kärfskif- 

 fern åtföljes här af grafitskiffer, hvilken stundom kan vara ganska mäktig, såsom t. ex. 

 O. om Stråsjön i Garbergselfvens dal. I Mullskas dalföre vexla kärfskiffer och grafit- 

 skiffer upprepade gånger, men då i denna trakt starka veckningar förekomma kan nämnda 

 vexling ej anses vara bevis för ursprunglig vexellagring. En annan af dessa kärfskiffer- 

 förekomster tinnes SO. om Selbu kyrka vid Fletten och Lilleevjen, och ännu en annan 

 skall förekomma ungefär midt i Brekskifferzonen NO. om Inset. 2 



1 Det skulle visserligen kunna tänkas, att de gröna skiffrarne V. om Levanger, och andra med dem 

 sammanhängande, kunde tillhöra Störengruppen, men i så fall blefve bergbyggnaden kring Levanger mycket invecklad. 

 Den enklare uppfattning jag valt torde derför böra föredragas, intill dess möjligen nya fossilfynd tvinga till en 

 annan. 



2 Enligt benäget meddelande af K. HAUAN. På detta ställe skulle kärfskiffern ej osannolikt kunna miss- 

 tänkas vara verklig Rörosskiffer. 



