88 A. E. TnRNEBOIIM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



t 



(Eknegruppens bottenkonglomerat) och öfver en af grå lersten och sandsten i vexling 

 bestående lagerföljd. Mellan denna och kalkstenen tinnes dock en ärt breccia, möjligen 

 en förkastningsbreccia, emedan den närmast kalkstenen innehåller små kalkstensbitar i 

 män^d. 



På en sträckning, som från trakten kring vestra ändan af Jonsvand (O. om Trond- 

 hjem) stryker NNO. öfver vestra delen af Frosten och Inderöen, äro Hovingrnppens berg- 

 arter jemförelsevis starkt metamorfoserade. Dersammastädes är så äfven fallet med till andra 

 grupper hörande bergarter. Till skilnad frän det stora östligare belägna vilja vi kalla 

 detta »det vestra raetamorfiska stråket». Af Hovin-gruppens bergarter hafva inom det- 

 samma lerskiffrarne blifvit rent fyllitiska, i sandstenarne hafva bruna glimmerfjäll utbil- 

 dats och ofta äfven svafvelkistärningar. Sådana äro äfven allmänna i fylliterna. Finare 

 sandstenar hafva blifvit så starkt förskiffrade, att de öfvergått till grofva, gröngråa, glän- 

 sande skiffrar, såsom t. ex. i Solheim ås N. om Jonsvand. En grof, gröngrå sandsten, 

 som i trakten O. om nämnda ås har en betydlig utbredning, är så starkt metamorfoserad, 

 att den på sina ställen har utseende af en kristallinisk bergart. Den består af en finkor- 

 nig grundmassa af kvarts jemte något fältspat och ljus glimmer, i hvilken grundmassa 

 större korn af kvarts, ortoklas och plagioklas ligga ymnigt inströdda jemte större 

 partier af grönbrun glimmer, äfvensom större och mindre korn af epidot. Stundom 

 tinnes äfven något kalkspat. Vidstående profil visar hurusom denna sandsten hvilar på 

 Störengruppens bergarter, från h vilka den dock skiljes genom ett fyllitiskt lager. 



Fig. 47. Profil NO. utmed Jonsvand. Skala 1:100000. 



Kusa Ned. Jcrven Jervfjeld 



' st- 

 St gröna inassor, gröngrå gråvacka ocli skiffer: .s ljus. skitfrig metamorfoserad sandsten; l mörkgrå fyllit: St' gröna, grof- 

 skiffriga massor; V grå fyllit med brunspatkorn; l" mörkt gröngrå fyllit: s' ljus, metamorfoserad sandsten och liård skitfer, 

 delvis brunspathaltiga; St" gröna skiffrar med Stokvola-brecria; V" mörk lerskiffer: s" gröngrå sandsten i tjocka bankar, 

 vexlande med mera tunnskiktad sandsten och mörk, sandig skitfer; St'" sandiga gröna massor med grönstenspartier och 

 (till venster) Stokvola-breceia. Lagren St — St"' tillhöra Störengruppen, lagren s — S" och l — V" Hovingruppen. 



Höilandets grupp bestar öfvervägande af mestadels grå stundom brunaktig lerskiffer, 

 dock med betydande och talrika inlagringar af kalkstenar på flera nivåer. Fossil hafva 

 funnits flerstädes i kalkstenarne, särskildt rika hafva de vid Ven och Katugleåsen, SV. 

 om Grötvand visat sig. Äfven i skiffrarne hafva fossil stundom anträffats. ( )m dessa 

 Höilandets fossil säger Brogger: 1 »Katugleåsens og Vens Fossiler synes att danne en 

 ejendommelig Fauna med egne Arter. — — — — På Grund af Förekomsten af en 

 karakteristisk Pentamerusart må denne Fauna vel antages at svare til et höire Niveau end 

 Trinucleussandstenen. — — — — Sandsynligvis svarer Vens og Katugleåsens samt Fler- 

 heden af Höilandets kalkstene — — — — til Linnarssons Pentameruskalk i Jemtland, 

 — — — — altså till Kjerulfs Etage 5 og 6 i Kristianiatrakten. 



1 1. o., s. 20. 



