90 A. E. TÖRNEBOHM, TtET CENTRALA SKANDINAVIENS EERG13YGGNAD. 



vågar derför ej yttra mig om, huruvida nämnde förhållanden bero på en samtidig bildning 

 af de båda bergartsgrupperna eller på skarpa veckningar och inversioner. 



Ekne-gruppen, sådan den uppträder i fältet S. om Ekne, består underst af ett grott 

 bottenkonglomerat, på hvilket följer en mäktig och i det stora hela mycket enformig 

 bildning af gröngrå sandsten. Dennas lagring är alltid tydlig, tydligare dock i den nedre 

 delen än i den öfre, der stundom blott en bankning i stort framträder. Sandstenen är? 

 synnerligast i fältets vestra del, temligen starkt metamorfoserad, hvilket förklaras deraf, 

 att den der inkommer i det förut omnämnda vestra metamorfiska stråket. Under mikro- 

 skopet gör den nästan intryck af att vara en kristallinisk bergart. Den visar sig nem- 

 ligen bestå af ljusgröna amtibolstänglar, partier af klorit, korn och stänglar af epidot 

 stundom samlade i lingryniga fläckar med grumligt utseende, detta allt inströdt i en ljus 

 massa bestående af kristalliniska kvartskorn jemte enstaka korn af fältspat. Vidare före- 

 komma små, spridda korn af titanit. Vissa lager af bergarten äro något kalkhaltiga, och 

 i sådana ses stundom på vittrad bergyta skiktvis anordnade långsträckt linsformiga ut- 

 vittringar, häntydande på närvaron af starkt kalkhaltiga körtlar. 



I bottenkonglomeratet ingå flera olika, bergarter såsom bollar. Vid Hopelen i Åsen, 

 der detta konglomerat är både groft och mäktigt, förekomma t. ex. bollar af: ljus socker- 

 grynig kvartsit (ymnigt); ljus granit, medelgrof till småkornig (ymnigt); tät porfvrisk 

 grönsten; fin gneis; grön sandsten; grön och grå lersten (stundom i meterlånga flisor); 

 kalksten i flera varieteter, blågrå och ljus, hn och grofkristallinisk. 



Innan konglomeratet afsattes hade dess underlag påtagligen varit utsatt för en be- 

 tydande denudation. Vester om Hopelen äro t. ex. ett par partier af kalksten, åtföljda af 

 något skiffer, synliga i konglomeratet. Dessa partier äro ej lagerformiga, utan de hafva 

 helt och hållet oregelbundna begränsningar och tyckas vidga sig nedåt. Jag kan ej upp- 

 fatta dem annat än såsom uppstickande spetsar af den ojemna undergrund, på hvilken 

 konglomeratet hvilar. Bollar af så väl kalkstenen som dess åtföljande skiffer förekomma 

 i konglomeratet. 



Sandstensfältet S. om Ekne bildar i stort en flat skål. Endast i SV. äro dess lager 

 i någon man starkare sammanpressade och veckade. Här förekomma ock i fältets närhet 

 flera mindre partier af konglomerat inklämda mellan Hovingruppens lager. Dessa konglo- 

 merat bära starka spår af metamorfisin; i det t. ex., som finnes på yttersta udden af 

 Frosten, är grundmassan fullständigt glinmierskifferartad. Dylika små konglomeratpartier 

 äro äfven allmänna kring Skatvold och i Ned. Stjördalen. Söder om Stjördalselfven 

 bilda de ofta öfversta delarne af bergen, under det att dessa för öfrigt uppbyggas af 

 Hovingruppens skiffrar och sandstenar. Norr om elfven äter äro konglomeraten sken- 

 bart inlagrade i dessa. Här flnnes en serie af bergåsar strykande ungefär i (). — V., 

 samtliga, mycket branta, på den södra sidan, men deremot långsluttande på den norra. 

 Alla bestå de öfverst af groft konglomerat stupande flackt mot N. så att det täcker hela 

 norra sluttningen. I den branta södra sidan ligger under konglomeratet först ett en eller 

 annan meter mäktigt lager af en gröngrå, temligen hård och något oredig skiffer, samt 

 sedan mörkgrå, vacker lerskiffer med underordnade inlagringar af gröngrå sandsten. Se 

 profilen tig. 50. Det är föga sannolikt att alla dessa olika konglomeratförekomster skulle 



