KoXGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:<> 5. 



91 



vara lika många olika inlagringar i Hovingruppen. En naturligare tolkning synes mig 

 vara, att de äro delar af ett och samma konglomeratlager, som blifvit afsatt ofvanpå 

 nämnde grupp och sedan genom en serie af parallela förkastningar (eller möjligen skarpa 

 teckningar) kommit i sina nuvarande lägen. Men i så fall bör det tydligen hänföras till 



Fig. 50. Profil genom nedre Stjördaleu 



B ii k ain 

 S. om Forbord fjeld. 



N. 



Stjördalselven. 



S. 



St blekgröna bergarter tillhörande Störengruppen; / lerskiffer och sandig lerskiffer, starkt skrynklad; k konglomerat: V ler- 



skiffer (takskiffer). 



Eknegruppens bottenkonglomerat, hvilket det ock petrografiskt mycket liknar. Bollarnes 

 beskaffenhet visar äfven, att konglomeratet måste vara yngre än Hovingruppen. I ett 

 öster vid Hells station beläget konglomeratparti rinnas bland andra bollar äfven sådana 

 af den metamorfoserade sandsten, hvilken förut omnämnts såsom bildande en väsentlig länk 

 i Hovingruppen N. om Jonsvand. Likheten mellan bergarten i bollarne och den i ur- 

 sprunglig klyftort sträcker sig ända derhän, att den förra är lika starkt metamorfoserad 

 och pressad som den senare. Detta, bevisar ju, att konglomeratet ej blott är yngre, utan 

 betydligt yngre än den nämnda till Hovingruppen hörande sandstenen, emedan denna ej 

 blott blifvit bildad, utan äfven metamorfoserad, pressad och slutligen denuderad innan 

 konglomeratet afsattes. Och med konglomeratet vid Hell bör flertalet af traktens konglo- 

 meratbildningar otvifvelaktigt likställas. 1 Då emellertid äfven konglomerat finnas, som 

 ingå i Hovingruppens lagerföljd, såsom vid Sonbjörg i Sondalen och V. om Fossen vid 

 Fossa, kan lätt en förvexling ega rum, särdeles i en trakt, hvilken i så hög grad som den 

 i fråga varande blifvit hemsökt af dislokationer. 



Fig. 51. Kontakt mellan konglomerat och sandsten i en bergvägg vid Gaua (efter Brögger). 2 



k konglomerat: s sandsten med skiffer. 



Till Eknegruppen torde äfven böra räknas de förut omnämnda konglomerat i Hovin- 

 trakten, hvilka genom försteningsförande bollar visa sig vara yngre än Höilandets grupp. 

 De synas ock förhålla sig diskordant till Hovingruppens lager. Brögger meddelar t. ex. 



1 Äfven KJERULF synes, åtminstone på sista tiden, hafva uppfattat de i fråga varande konglomeraten såsom 

 traktens yngsta bildningar. I »Merakerprofilet» talar han om »det överst og afvigende i Hommelviken hvilende 

 konglomeratsandstensfelt» (s. 60). Vidare säger han dersatnmastädes, sid. 100, att »Trondhjems protogingranit 

 gjenkjendes i rullede knoller i Hommelvikens konglomerat». 



2 Trondhjemsfältets midlere af delning, s. 4. 



