KONGL. SV. VKT. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:0 5. 93 



Ett lager af sådan brun glimmerskiffer i östra sluttningen af [msdalsfjeld botanns inne- 

 hålla rikligt med staurolit. Nära denna glirnmérskifferseries hängande tinnes ett konglo- 

 merat, hvars bollar hufvudsakligen bestå af ljusa, kvartsitiska bergarter. 



Fig. 52. Profil öfver Imsdals fjeld till S. Ha?gsjö. Skala 1 : 100000. 

 (Forts af profilen fig. 3! V) 



S. Hwgsjö. 



nv. "^^^^ ■'■*£■■ - s , 'Wm^K^^ imm ®tor " ■' so. 



gr 9* <t' gt Stglj^glg-k J " ,- 9 ■,?[_ 



f grå, grof fyllit, temligen lös: gr grynskiffer med flera inlagringar af grafitisk skiffer, en större sådan vid gt: gl glimmer- 

 skiffer, dels ljus, dels grå, stundom granatförande: si fin. brun glimmerskiffer med staurolit; gl' vexlande lager af ljus 

 glimmerskiffer med granat och fin, gråbrun glimmerskiffer. Denna senares stundom tydliga skiktning är starkt skrynklad: 

 kg konglomerat: gl" gråbrun, fin glimmerskiffer med granat: g gröna och grågröna skiffrar med grönstensskiffer; k kärf- 

 skiffer oeh grafitisk skiffer; su fin, lös, brun glimmerskiffer och lerglimmerskiffer med kvartskörtlar: g' grågrön, grof, något 

 glänsande skiffer med ett par lager af grönstensskiffer: kg groft konglomerat med bollar af ljus kvartsit i en lös, grå, 

 glimmerBkifferartad grundmassa; gl"' lerglimmerskiffer oeh lös glimmerskiffer med gratitiska lager. 



N T u omnämnda glimmerskifferserie öfverlagras i öster af gröna oeh grågröna skiffrar 

 med inlagringar af grönstensskiffer. Denna komplex, som är synlig i norra sluttningen af 

 Renhorns fjeld, är jemförelsevis föga mäktig och öfverlagras i sin ordning af lösa, mesta- 

 dels brunaktiga glimmerskiffrar, finare oeh mera fyllitiska än de i den förut omnämnda 

 lägre liggande glimmerskiffergruppen. Dessa fyllitiska glimmerskiffrar upptaga fjällslutt- 

 ningen V. om S. Ha?gsjön. Här sker en omböjning af lagren i en mot N. konvex båge, 

 med ständig stupning inåt. Öster vid S. Haegsjön uppträder först grågrön, grof skiffer 

 med lager af grönstensskiffer och sedan, strax O. om Haagsjö sseter, konglomerat. Detta 

 konglomerat är samma lager, som det förut omnämnda vid östra foten af Imsdals fjeld; 

 sammanhanget kan nemligen följas i en båge som förlöper strax N. om Roelven (se kartan). 

 Från Haegsjö saeter stryker konglomeratet vidare mot SV. upp i Haagsjö fjeld. Här hafva vi 

 således en särsdeles vacker trägbugt, i hvilken svårligen någon omkastning af lagren kan 

 förefinnas. Den lagerföljd vi i den uppgångna profilen funnit, hafva vi således rätt att 

 antaga vara den normala, och följaktligen kunna vi i denna trakt urskilja följande grupper: 



Fina, mestadels brunaktiga, fyllitiska glimmerskiffrar; 



Grågröna och gröna skiffrar med grön stensskiffrar; 



Gröfre lösa glimmerskiffrar, mestadels brunaktiga, dels med granat, dels med staurolit; 



Gröngrå, sandig skiffer (grynskiffer); 



Brek-skiffer. 



kran i fråga varande trakt fortstryka dessa grupper mot S. med i det hela till- 

 tagande mäktigheter och en påfallande regelbundenhet ända ned mot Guldalen, d. v. s. 

 en sträcka af 170 a ISO km. Profilen fig. 53 öfverskär dem något N. om Helgåens 

 genombrottsdal. Den öfversta skiffergruppen är mäktigt och karakteristiskt utvecklad 

 kring Sul i \ airdalen och har derför blifvit känd under namn af »Sul-skiffrar». Den der- 

 under liggande af hufvudsakligen gröna skiffriga och skiktade bergarter bestående gruppen 

 är bäst blottad och mest typiskt utbildad utefter Merakerbanan kring Meraker, hvarför 

 den lämpligen kan benämnas »Merakergruppen». Den vidare i ordning nedåt följande skiffer- 



