KONGL. NV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 28. N:0 5. 97 



Bergarten är något finare än den typiska Selbu skiffern, hvilken den i öfrigt mycket liknar. 

 Den har derför ock på kartan erhållit Selbuskifferns beteckning. 



Der Selbugruppéns skiffrar äro mindre starkt metamorfoserade, har i dem brun 

 glimraer ej blifvit så rikligt utbildad, och deras färg är då öfvervägande grå. Ett godt 

 tillfälle att se huru de bruna skiffrarne öfvergå till gråa har inan S. om Harsjö fjeld, 

 emedan det metamorfiska stråkets gräns här skär snedt öfver lagerstrykningen. I Harsjö 

 fjeld är bergarten brun glimmerskiffer, icke starkt skiffrig, men mycket tydligt lagrad, i 

 det att andalusitförande, vanligen omkr. 0,5 m. mäktiga lager omvexla med tunnare, ej 

 andalusitförande. I fjällets vestra del finnas ett par små underordnade lager af fint grått 

 kvartskonglomerat. Följer man detta lagerkomplex mot S. får man snart se, hurusom 

 skiffrarne blifva mindre grofva och samtidigt allt mera gråa, och ett par kilometer S. <nn 

 toppen af Harsjö fjeld äro de bruna skiffrarne försvunna i skifferzonens östra del, under 

 det att de ännu fortsätta i dess vestra. Ännu något sydligare äro skiffrarne öfver zonens 

 hela bredd öfvervägande rent gråa och derjemte finare, mera fyllitiska. Kring Follas dal äro 

 de delvis nästan lerskifferartade. 



Kalkstenar äro sällsynta inom Selbuskiffrarne. Några förekomma dock i partiet 

 kring Guldalen och N. derom. Alla äro de temligen starkt kristalliniska och så vidt 



kändt — ej fossilförande. 



Fig. 54. Profil öfver Bithammeren V. om Gndå station, 

 (delvis efter Bäckström.) 



o. 



S brun glimmerskitfer ; k konglomerat: G ljus granit. 



Förut har omnämnts det konglomerat, som i Tron dh je in sfäl tets nordligaste del finnes 

 i Selbuskiffrarne nära dessas öfre gräns- Ett liknande konglomerat förekommer på såsom 

 det synes ungefär samma nivå i Bithammeren strax V. om Gudå station i Stjördalen. Det 

 har blifvit utförligt beskrifvet af Bäckström, som dock ej vill anse det såsom ett verkligt 

 konglomerat, utan såsom en art tryckbreccia. - 1 Så vidt jag kunnat finna är bildningen ett 

 verkligt, men starkt pressadt och metamorfoseradt konglomerat. 2 I följd af trycket äro 

 bollarne mestadels starkt långsträckta, men partier med runda bollar finnas dock äfven, och 

 man kan på sina ställen se, hurusom från sådana partier bollarne blifva i lagrets stryknings- 

 riktning alltmera utdragna. Flertalet af bollarne består af brunaktig, finkornig, temligen 

 glimrig kvartsit, mestadels ljus, stundom dock temligen mörk. De kunna godt härröra 

 från kvartsitiska inlagringar, som finnas i de i V. angränsande skiffrarne. För öfrigt före- 

 komma bollar af ljus kristallinisk kalksten, kornig kvarts och mörka, grönaktiga, glimriga 

 bergarter, antagligen omvandlade grönstenar. Konglomeratets grundmassa är en lös, brun 



1 Ora kvartskagelagren vid Gudå i Norge. 



2 Af samma uppfattning är äfven llEUSCH (Geol. iakt. fra Trondhjems stift, s. 8.) 



K. Sv. Vet. Akad. Haudl. Band 28. N:o 5. 13 



