114 A. E. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



som uppbygga dalens motsatta sida. Den understa af dessa ar en ljus, vackert skiktad bergart 

 med högfjällskvartsitens allmänna habitus, men mera kristallinisk och derför äfven något 

 mera granulitisk. Denna aflagring är här blott några tiotal meter mäktig, men både dess 

 utseende och dess läge visar, att den tillhör samma bildning som å ena sidan högfjälls- 

 kvartsiten vid Våge vand och å den andra den kring Hedalens mynning i Gudbrandsdalen. 

 Ofvanpå detta lager följer en granatförande glimmerskiffer, mestadels ljus och grof, stun- 

 dom jernspatförande. Den innehåller underordnade lager af hornblendeskiffer och äfven af 

 kärfskiffer. Denna skiffer kan ej, såsom förut blifvit nämndt, hänföras till någon annan 

 grupp än Rörosgruppen. Den öfverlagras af en grönaktig glimmerskiffer, än härdare, än 

 lösare, som sedan efterföljes af först fvllit och så gröna skiffrar. Huru dessa lager an- 

 tagligen böra paralleliseras med Trondhjemsfältets grupper har förut blifvit angifvet. 

 Någon osäkerhet kan visserligen förefinnas i fråga om denna parallelisering, men otvifvel- 

 aktigt är, att dessa lager äro yngre än Rörosskiffrarne, ocli följaktligen är deras nuva- 



Fig. 59. Profil från Mnrudalen mot NO. till Ottadalen. Skala 1:200,000. 



u T , , tt i i Svart- Ottadalens 



Mnrudalen. Uouulen. , 



kampen. mynning. 



sv. >*?**■ — l-~^ss\^\ \v^n\\ \ty>. ; .-<<>>-> _ . \o 



<v 9 e f V t' 



G gabbro: h hornblendeskiffer: gn gneis: ks kristallinisk skiffer, ljus. väl skiktad: gl glimmerskiffer: glf glimmerskiffer- 



artad fvllit: / grå fyllit; gr gröna skiffrar: bf brun fvllit. 



rande läge på Rörosskiffrarnes representanter i Hedalen normalt, och då följer äfven, att 

 dessa senares läge på högfjällskvartsiten och dennas på gneiserna i Hedalen likaledes måste 

 vara normalt, och att gneiserna således äro de äldsta af de i denna profil synliga berg- 

 arterna. Men skiffrarne i Svartkampen tillhöra, såsom vi redan veta, samma bildning som 

 de i Torgekampen NV. vid Kvarn, och de i Saukampen i Kvikne. De sistnämnda, åter 

 stå i omedelbart samband med det stora siluriska fyllitfältet, hvilket följaktligen måste 

 vara yngre — och betydligt yngre — än gneiserna S. om Hedalen. 



En annan lokal längre upp i Hedalen må äfven omnämnas. Kring Kvsernebro sseter, 

 hvilken ligger uppe på fjällplatån S. om Hedalens kyrka, anstår gneis. Vid sätervägen 

 ses något N. om sätern öfverst i dalsluttningen gliinmerskifferartad kvartsitskiffer af hög- 

 fjällskvartsitens typ ligga i sväfvande lager, men längre ned i sluttningen återkommer 

 gneisen och fortsätter sedan ända ned till elfven, der dock blandad med delvis mycket 

 fältspatrika, granatförande och tydligt skiktade hornblendebergarter liknande Jotunheimens. 

 Stupningen är här brant mot N. Att högfjällskvartsiten på det nämnda stället ligger som 

 en skolla ofvanpå, och diskordant ofvanpå, gneisen är tydligt nog. 



Förhållandena i Hedalen angifva således med bestämdhet, att gneisen der är äldre 

 än icke blott siluren, utan äfven högfjällskvartsiten (sparagmit), och då är ju helt na- 

 turligt att hänföra den till urberget. Dess habitus är ock helt och hållet den af urbergs- 

 gneis. Men med gneisen äro gabbrobergarterna V. om Murudalen, såsom ofvan framhölls, 

 så nära forbundna, att deras geologiska ålder ej kan vara någon väsentligt annan. Gabbro- 



