126 A. E. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BEHGBYGGNAD. 



detta måste vara yngre än den veckning, som gaf ögongneisen dess ryggform. Men 

 såsom af ögongneisens förlopp norrut framgår står dess ryggform på detta ställe i sam- 

 band med det stora skandinaviska vecksystemet, och följaktligen måste detta vara äldre 

 än Ottadalens tvärveck. Detta senare är — såsom af kartan synes — skarpt markeradt, 

 och det har utöfvat ett starkt inflytande på hela traktens tektonik. Möjligen har detta 

 inflytande sträckt sig ända till Setningdalen och orsakat de i fjällen 8. om denna be- 

 fintliga abnorma pressningarne mot NO. 



Ett annat tvärveck har förvirrat byggnaden i trakten kring Stjördalen, 1 och på detta, 

 i förening med det motstånd, som Singsås granitmassiv ställt i vägen, bero möjligen äfven 

 oregelbundenheterna i veckningen (). om Selbu sjö. Ännu ett tvärveck finnes något nord- 

 ligare, i Va3rdalen, och såsom en vestlig fortsättning af detsamma skulle det veck kunna 

 uppfattas, hvilket på vestra sidan af Trondhjcinsfjorden stryker från Mosviken mot SV. 

 För denna trakt kan det emellertid vara något oegentligt att söka inordna veckningarne 

 i liniära system, ty de synas i sjelfva verket böja sig rundt kring och slingra sig mellan 

 vissa domformigt höjda partier af äldre bergarter. Ett sådant parti är det mellan Snåsen 

 vand och Vserdalen, ett annat det kring Sjötingen O. om Levanger, ännu ett annat det 

 SV. vid Beitstadfjorden o. s. v. Norr om detta sist nämnda finnes SV. om Malmö ett 

 litet parti med egendomliga veckningsförhållanden. Det skulle kunna liknas vid ett tråg 

 med en uppressad och mot SV., d. v. s. i trägets längdriktning, öfverskjuten botten. 

 Trägets närmaste omgifningar äfvensom dess botten bildas af äldre bergarter, men livad 

 som återstår af dess så att säga innehall utgöres af Trondhjemsskiffrar. Efter trägets 

 långsidor äro dessa starkt uppresta men i den sydvestra trågbugten mera liggande, och 

 i följd af den nämnda öfverskj ut ningen mot SV. falla de här in under midtpartiets äldre 

 bergarter. Enär midtpartierna i trågbildningar i allmänhet bestå af de yngsta bergarterna, 

 och lagerställningen i förevarande fall ej motsäger, utan tvärt om understöder en sådan upp- 

 fattning, hänförde Kjerulf äfven trågbildningens midtparti till Trondhjemsskiffrarne och 

 betecknade detsamma såsom »antaget sekvivalent med Trondhjem — Stören-gruppen». Häremot 

 talar dock först och främst den petrografiska beskaffenheten. Midtpartiets hufvudbergart 

 är nemligen en grönaktig, jenmkornig, medelgrof något förskiffrad granit, ganska lik den 



Pig. 63. 



Gotvand. 



i 



kg k f T % 



G granit, något förskiffrad; kg konglomerat; k kalksten; / fyllit. 



närmast S. om trågbildningen befintliga. Derjemte finnes skillersten i Storfjeld och flasrig 

 porfyr i norra sluttningen af Sandvasheia, derifrån strykande vidare mot NO. Detta är ett 



1 Inverkan af den dubbla veckningen märkes här bland annat i en stundom tydligt framträdande dubbel 

 förskiffring i llovingruppens lerstenar. Så t. ex. vid jernvägen utanför Sondalens mynning. Jemte den mycket 

 tydliga skiktningen finnas här tveune densamma öfvertvärande förskiffringar, af hvilka den yngre förorsakat en fin 

 skrynkling i den äldre. 



2 Se bladet Stenkjaer. 



