KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:<> 5. 133 



fann Schiötz något sydligare liggande under ögongneisen, som af den inneslöt ett brott- 

 stycke, såsom förut, sid. 11 (i, blifvit omnämndt. 



Gränsförhållandena så väl mellan bergarterna inom skolian som vid dennas kanter 

 kunna i följd af den i trakten rådande jordtäckningen svårligen närmare studeras. I södra 

 sluttningen af Gröfvelådalen synas ögongneis och sparagmitskiffer vexla med hvarandra, 

 men hvarpå detta beror har ej kunnat med säkerhet utrönas; sannolikt finnas här små- 

 skollor i den stora skolians botten. Skolians gräns mot N. och V. är ganska tydlig, 



Fig. 67. Profil öfver östligaste delen af Knallbergen. (Efter H. Hedström.) ' 



NV. ^ - ' V7V7//^ ^T SO 



100 m. 



k grågul, stundom rödlett kvartsit, delvis påminnande om Vemdalskvartsit: a alunskiffer med orsten; bl block af kambriska 

 sandstenar, kalkhaltiga, dels lösare, dels hårdare, de senare blåk vartslika och innehållande Torellella leevigata Linrs; 2 D 

 diabas, möjligen gångformigt genomsättande den blågrå kvartsiten kv. Diabascn är mycket förstörd, men synes hafva varit 



en småkornig olivindiabas. 



mindre är så fallet mot SO. Jag har ej vågat antaga, att skollan åt detta håll skulle 

 sträcka sig så långt som till de här förekommande silurresterna, ehuruväl dessa synas 

 öfverlagras af kvartsit (se ofvanstående profil). Denna kvartsit har nemligen ett vida 

 mindre pressadt och förskiffradt utseende än den ofvan omnämnda till skollan med säkerhet 

 hörande sparagmitskiffern. Troligare är, att kvartsiten är ursprunglig i trakten och blott 

 blifvit af den stora öfverskjutningen medsläpad någon kortare sträcka. 



Nordost om Frönbergskollan ti n nas ett par mindre förekomster af ögongneis, nemligen 

 dels på båda sidor om Hällsjön och dels vid Yttre Hågåsjön. Jag har ej gjort något 

 försök att närmare utreda huru ögongneisen på dessa ställen uppträder, särdeles som den 

 starka jordtäckningen i trakten lemnar föga utsigt till ernående af något säkert resultat 

 härutinnan. Efter alla analogier att sluta måste emellertid äfven dessa ögongneispartier 

 antagas vara öfverskjutna. 



Röa-skollan. Öster vid norra ändan af Fämunden finnes ett fält af starkt pressade 

 bergarter, som ganska bestämdt skilja sig från omgifningarnes jemförelsevis föga pressade. 

 Redan Hörby e omtalar sparagmitskiffer och pressadt konglomerat vid Röa, och han vill t. o. m. 

 utskilja dem, och äfven de pressade bergarterna N. om Vurru sjö (tillhörande Frönberg- 

 skollan), såsom skilda ifrån och liggande ofvanpå traktens vanliga sparagmitsandsten, eller 

 hvad han kallar Faemundsandsten. 3 Jordtäckningen i trakten försvårar bestämmandet af 

 detta fälts gränser, men det torde kunna anses sträcka sig från Rövolen i S. till något N. 

 om Nordviken. Något S. om detta ställe är sparagmitskifter anstående, och i trakten tinnas 

 många och stora block icke blott af sparagmitskiffer, utan äfven af ytterligt pressad ögon- 

 gneis. Denna sist nämnda bergart har jag ej i denna på fasta hällar mycket fattiga trakt 



1 De kambriska bergartenias läge i Knallbergen. G. F. f. Bd. 18, s. 69. 



2 G. HOLM, Sveriges kaitibrisk-siluriska Hvolithidae och Colunaridae. S. G. U. Ser. C. N:o 112, s. 148. 



3 N. M. Bd. 8, s. 399. 



