152 A. E. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



> 



genombrott, som här sträcker sig öfver hela bredden af det öfverskjutna partiet. Detta 

 visar sig nemligen åter längre mot O., i Finlierne, hvarifrån det sedan fortsätter öfver 

 på svenska sidan. Afven här bestar den öfverskjutna skolians hufvudmassa öfvervägande 

 af Areskiffrar. Dessa hvila emellertid i allmänhet på urberg, porfyr eller granit, och 

 lagerföljden är således intet bevis för befintligheten af en öfverskjutning, om man ej tager 

 i betraktande, att på de ställen, der silur finnes i dessa trakter, såsom kring Kingsjön och 



Fig. 91. Profil N. om östra ändiin af Vangsmjösen. 



V. r. "--3>»-»_ O 



(? gneisiga bergarter; kv ljus sparagmitskiffer och kvartsitskiffer; V hård. kvartsig lerskiffer; / lerskiffer; 1> skiffrig blå- 

 kvarts; h, hornblendeskiffer. 



vid Tjalbäcken, hvilar den omedelbart på porfyr utan några mellanliggande Areskiffrar. Detta 

 visar nemligen, att traktens Areskiffrar icke kunna ligga, i normalt läge, utan måste halva 

 kommit på sin nuvarande plats genom öfverskjutning, en slutsats, som ock bekräftas af de 

 starka pressfenomen, hvilka blifvit iakttagna flerstädes i deras understa lager. Vid Jule, N. 

 vid sjön Ulen, finnes t. ex. en kalkig, glimmerskifferartad bergart, som har utseende af att 

 vara en i hög grad pressad kalksandsten; vid Skraptjernbaekken, V. om nämnde sjö, före- 

 kommer en mycket starkt pressad glimmerskiffer och S. om den en skiffrig amfibolitisk 

 bergart med epidotklumpar, hvilken bergart möjligen varit en diorit, men som nu är så 

 starkt utvalsad, att dess ursprungliga habitus är fullkomligt förstörd. Utefter landsvägen 

 N. om Lenglingen hafva bergarterna likaledes ett i hög grad pressadt utseende, ' och så 

 är äfven fallet flerstädes 0. om riksgränsen, såsom N. vid Valsjön och S. om Kroktjern. 

 På sist nämnde ställe finnes vid skollans ytterkant kalksten och sandstensskiffer, som möj- 

 ligen skulle kunna vara siluriska. Se nedanstående profil, fig. 92. 



Fig. 92. Profil öfver Kroktjern N. om Hotagen. 

 Kroktjern 



kv J 1 Q- 



kv kvartsitskiffer, ljus, något glimmerskifferartad, liknar högfjällskvartsit; s mörk sandstensskiffer och hård, mörk kalk- 

 stensskiffer (silur?); G granit, medclgrof, mot hängandet öfvergående i gneisskiffer. 



Den stora öfverskjutningens inre gräns. Det kan måhända, synas vågsamt att ens 

 vilja försöka en bestämning af en öfverskjutnings inre gräns, enär denna på grund af öfver- 

 skjutningarnes natur i regeln måste vara dold i bergens innandömen. I förevarande fall 

 kan dock den inre gränsen af det öfverskjutna partiet temligen noga bestämmas i följd dcraf, 

 att en djuptgående denudation flerstädes genombrutit detsamma och blottat dess underlag* 



1 Här förekomma emellertid block af grof, stundom konglomeratisk sparagmit, dels ej märkbart, dels något 

 förskiffrad, bvarför sådan antagligen torde finnas anstående i trakten och i sä fall troligen hvilande direkt på den 

 bär i skollans underlag befintliga porfyren. 



