KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:0 5. 171 



denna vägg ligger i allmänhet Rörosskiffer eller Åreskiffer, men just vid Stenfjället synas 

 dessa saknas. Vid detta fjälls östra fot anstår nemligen den blåaktiga kvartsitskiffer» 

 hvilken — såsom förut omnämndt — uppsticker i genombrottet i den stora öfverskjut- 

 ningsskollan S. om Storlien. Månne detta kan antyda, att sagda skolla undergått en 

 betydligare denundation innan Stenfjällets lager pressades upp på sin nuvarande plats? 

 Frånvaron af Singsås- och Brek-skiffer-grupperna, äfvensom af Selbuskiffrarne, här 

 vid Trondhjemsfältets östra kant, kan möjligen till en del bero på öfverskjutning, men 

 sannolikt är dess hutvudsakliga orsak en ursprunglig transgression af Merakergruppen- 



Fig. 104. Profil från Forsberget mot Ö. 



Forsberget. 



Ö. 



P porfyr och porfyroid: l silurisk lerskiffer: tji glimmerskiffer och // hornblendeskiffer hörande till Sevegruppen; s grof, sandig 

 lerskiffer, mycket skrynklad, hörande till Rörosgruppen: t — t stora öfverskjutningsplanet; t' — V ett antaget mindre öfver- 



skjutningsplan. 



Fig. 105. Profil S. om Grönningen, S. om Dufved. 



t 



l lerskiffer; (j grönsten (diabas), nedåt förskiffrad; kv kvartsit; P porfyr: t — t öfverskjutningsplan. 



I östra kanten af Tennforsfältet äro lagren likaledes i hög grad sammanskrynklade. 

 Så t. ex. Ö. om Norn och äfven i Forsberget S. om Dufved. På båda ställena är det Röros- 

 gruppens skiffrar, som äro skrynklade, under det att så ej är i lika hög grad fallet med 

 de underliggande Areskiffrarne, hvilkas mäktighet här är anniärkningsvärdt ringa. Se 

 prof. fig. 104. Något sydligare, S. om Grönningen, saknas de till och med fullkomligt. 

 Se profil, fig. 105. Här är förhållandet således analogt med det vid Stenfjället. 



Inom Rörosfältet finnas likaledes stråk, der lagren äro starkt skrynklade och på- 

 tagligen pressade mot O., men huruvida någon verklig öfverskjutning här egt rum har ej 

 kunnat konstateras. 



Öfverskjutningar mot vester. 



Inom vestra delen af Trondhjemsfältet finnas mångfaldiga exempel på, att äldre 

 lager hvila på yngre, och det med ganska flackt läge, men i allmänhet torde dylika fall ej 

 vara annat än starka inversioner mot vester. Vid fältets vestra kant förekomma dock på ett 

 par ställen förhållanden, som svårligi-n kunna tolkas annorlunda än såsom öfverskjutningar* 

 Ett sådant ställe är N. om Albu i Drivdalen, der ögongneis ligger flackt ofvanpå Röros- 

 skiffer; ett annat finnes N. om Drivstuen, der ögongneis ligger flackt ofvanpå en glimmer- 

 skiffer, som efter allt utseende tillhör Sevegruppens understa del. För öfrigt finnas skäl 

 att misstänka flera dylika fall utefter Trondhjemsfältets vestra gräns. Så t. ex. i Findalen 

 NV. om Våge. På en starkt sträckt sparagrnitisk kvartsitskiffer ligger här en oredig 



