1 Januar 1903 modtog jeg fra Hr. Professor Dr. N. Wille den 

 under den 2den norske Polarexpedition i det arktiske A m e r i k a ind- 

 samlede Mosesamling til Bestemmelse. 



Expeditionen foregik som bekjendt i Aarene 1898—1902 med Polar- 

 skibet „Fram" under Ledelse af Nordpolsfareren Capt. Otto Sverdrup. 

 Moserne er, med faa Undtagelser, alle indsamlede af Expeditionens 

 Botaniker Hr. Dr. Herm. G. Simmons. 



Den mig lilsendte Samling var meget stor — 8 store Kasser fulde — 

 med mange Tusinde Mosetuer, fordelte under henved 1700 Nummere. 



Materialet har ikke vseret let at bearbeide. I de arktiske Egne 

 bliver Mosernes Habitus saa ofte forandret. Det torre Klima har bevirket, 

 at Planternes Fordampningsoverflade er formindsket. Saaledes har de 

 arktiske Moser udprseget Tilboielighed til at danne traadformige Nyskud, 

 og alle Blade er som Regel usaedvanlig korte; isser er Bladpladen ofte 

 yderst reduceret, ifald Skededel og Plade findes. 



De fleste Arter optraeder i smaa Former, der oftere giver Indtryk af 

 at vaere forkroblede Hungerformer. 



Paafaldende og afvigende fra det saedvanlige er de ofte livlige Farver. 

 Bladenes Cellemembraner er farvede gule, rode, brune eller sortrode til 

 Beskyttelse mod det staerke Lys, Dag og Nat, under den kortvarige 

 Vaextperiode. 



Kun forholdsvis faa Arter saetter Frugt, vaesentlig kun de akrokarpe 

 Bladmoser, fornemmelig de tvekJ0nnede Arter af Slaegten Bryum. Men 

 Frugterne har saa ofte vist sig at vaere beskadigede eller belt afrevne, 

 hvilket muligens kan skyldes den slemme Snespurv [Emberisa nivalis), 

 der ifolge Professor Berggrens Erfaring fra Spitzbergen for en stor 

 Del lever af Mosefrugter. 



Kun ganske faa Arter optraeder massevis og i rene eller nogenlunde 

 rene Tuer. Naesten udelukkende forekommer der i denne Samling tfette 



1 



