KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:0 9. lo 



hafva minskats med 197 alnar från år 1749, då Linné mätte afståndet, till år 1847. ') 

 Ett par år senare eller 1849 lenmade Prof. Sv. Loven (i Öfvers. af Vet. Akacl. Förhandl. 2 ) 

 utdrag af en af fysikern Prof. J. C. Wilcke författad afhandling om Landskrona stad 

 och hamn, som upptäckts i manuskript i Landskrona Fortifikations-arkiv. Denna af- 

 handling, som åtföljes af en noggrann karta öfver hamnen och redden, lemnar nere högst 

 värderika uppgifter, som utvisa att bankarne utanför Landskrona hamn fordom legat öfver 

 hafsytan och att den djupa hamnen egentligen är fortsättningen af Saxåns åbädcl. Det 

 hela tyder otvifvelaktigt derpå, att hafvets yta fordom varit lägre på denna punkt. 3 ) 



Då Prof. Nilsson sammanställde sina egna observationer från Skåne med bekanta 

 fakta från det öfriga Sverige, kom han till det resultat, att Skandinaviska halfön är un- 

 derkastad en tvåarmad häfstångsrörelse, hvars axel skulle gå tvärs öfver Kalmar. 



Under denna tid bragtes frågan om nivåförändringarne vid svenska kusterna framåt 

 i synnerhet genom Prof. A. Erdmanns arbeten. De kraf på dagliga observationer öfver 

 vattenhöjden, som redan Hällström år 1823 framställt, för att kunna få noggranna 

 uppgifter om medelvattenståndet, framhöllos nu med ökad styrka af Erdmann. Nödvän- 

 digheten af dessa observationer utvecklade han redan år 1847 och föreslog s. å. inrät- 

 tandet af flera stationer kring Sveriges kuster, å hvilka dagliga observationer skulle göras 

 såväl öfver vattenhöjden som öfver lufttrycket samt öfver vindarnas riktning och styrka. d ) 

 Fyrstationerna ansågos för sådant syfte vara lämpliga. Med anledning af detta förslag 

 ingick Vet. Akad. till Kongl. Maj: t med en framställning i ämnet, och sedan densamma 

 vunnit bifall, blefvo genom Chefens för Lotsverket åtgöranden under åren 1848 — 1851 

 inalles 13 stationer inrättade för iakttagelser öfver vattenhöjden, nämligen Nordkoster, 

 Hållö, Vinga, Ystad, Utklippan, Ölands Norra Udde, Landsort, Grönskär, Svartklubben, 

 Djursten, Storjungfrun, Holmögadd och Malörn. På några bland dessa fyrar, nämligen 

 Hållö, Vinga, Grönskär och Holmögadd skedde dessutom observationer öfver vindarnes 

 styrka och riktning, hvilket äfven skedde å Kullens, Falsterbo, Kungsholms, Ölands södra 

 uddes, Östergarns och Örskärs fyrar. I Vet. Akademiens Handlingar 1855 5 ) har Erd- 

 mann lemnat ny öfversigt öfver vattenminskningsfrågans utveckling från äldre tider samt 

 beskrifning öfver de särskilda stationerna. Beträffande den tekniska anordningen för mät- 

 ningen af vattenhöjden meddelas, att mätningen sker medelst en 6 fot lång, i fot och tum 

 indelad stång (med gradering från X till och med XVI, nedifrån och uppåt), som medelst 

 en liten jernaxel upphänges i klykan af en grof jernarm, hvilken är vågrätt indrifven i 

 en lodrät bergvägg (se I, fig. 1). Vid Ystads, Ölands norra uddes och Malörns fyrar, 

 der fast berg saknas, måste särskilda anordningar göras. Ar 1852 voro alla dessa sta- 

 tioner i verksamhet och denna har sedan dess fortgått, dock ej på sådant sätt, att de 

 gjorda observationerna kunna öfverallt anses fullt tillförlitliga. Under de inspektionsresor, 



') Att den hos Linné i lians »Skånska Resa» lemnade uppgiften är felaktig och grundar sig på ett tryckfel samt 

 att sålunda äfven Nilssons beräkning är oriktig skall framdeles visas. 



2 ) Lit.-fört. 26). 



3 ) Redan Hårleman hade derom någon kännedom. Lit.-fört. 14). 



4 ) Lufttryckets inflytande på vattenståndet var redan år 1747 på ett förtjenstfullt sätt ntredt af N. Gissler 

 (Lit.-fört. 10). Vigtiga uttalanden om Östersjöns vattenstånd hafva dessutom framstälts af Joh. Nordenanckar 

 (Lit.-fört. 28), N. G. Schultén (Lit.-fört. 29) och G. G. Hallström (Lit.-fört. 37). 



5 ) Lit.-fört. 56). 



