KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:0 9. 37 



den var förd ined omsorg; dock utföras observationerna ej alltid af fyrmästaren, utan 

 oftast af fyrvaktarne. Tångranden betans vid XII,2, således 0,6 fot (18 em.) under årets 

 beräknade medelnivå, som enligt Forssman var vid XII, 8 å skalan (fig. 54, Tan 1 . IV). 



Om de märkliga oregelbundenheter i landthöjningen, som man iakttagit på flere 

 ställen i Bohuslän, har en kort redogörelse blifvit lemnad å sid. 11. Här vill jag samman- 

 fatta, hvad man derom känner. 



Den nordligaste punkten, der man iakttagit en dylik förändring, är vid Nafverstad 

 vid Bullaresjön (N. br. 58° 46). Härom berättar prosten Landberg i Nafverstad, *) »att 

 då han år 1842 ditflyttade, syntes från prestgårdens fönster emellanåt rök uppstiga bakom 

 en på andra sidan Bullaresjön varande kal sandås, hvai'igenom antyddes, att ett bonings- 

 hus der var beläget. Nu synes (1868) från samma fönster skorstenen och hela taket af 

 detta hus, hvars afstånd från prestgården är ungefär \ mil (2t kilometer)». Om denna 

 iakttagelse kan anmärkas, att den ej bestämdt bevisar en olikformighet i jordskorpans 

 rörelse, enär man mycket väl kan tänka sig, att den omtalade sandåsen förlorat i höjd 

 genom sättning eller denudation. Men mot följande observationer lär denna anmärkning 

 ej kunna göras, enär de omtalade höjderna utgöras af fast berg (rundade nakna berghällar) 

 utan betäckning af skog eller lösa jordlager. Märkligt är att alla dessa iakttagelser äro 

 från ett ganska inskränkt område, nämligen omkring de stora öarne Orust och Tjörn. Om 

 prosten Ekströms iakttagelse beträffande Kelkerön (N. br. 58° 4' 30"), att man derifrån 

 år 1844 kunde se Stenkyrka kyrka i dess helhet, under det man 15 år förut endast kunde 

 se en del af tornets tak, är ofvan ä sid. 1 1 berättadt. 2 ) Hos Holmberg 3 ) finnas liknande 

 berättelser. Så har Tegnaby kyrka (N. br. 58° 9') omkring år 1845 helt och hållet synts 

 från ställen, t. ex. den 4 km. aflägsna Ståla kyrka, der man en del år förut endast 

 kunnat se tornspiran. Om Ståla kyrka (N. br. 58° 8' 30") berättas, att man från en 

 liten bergshöjd nära Tegnaby kyrka kunde år 1832 endast se tornspetsen, men år 1845 

 större delen af tornet. Olbers' 1 ) omtalar, »att man från ett berg på Stenungsön (N. br. 

 58° 4), äfvensom från ett annat dylikt på Stora Askerön (N. br. 58° 5' 30") iakttagit, 

 att då för 30 — 40 år sedan endast öfversta spiran af den på fasta landet belägna 

 Norums kyrka visade sig bakom en kal, undanskymmande bergsrygg, nu från samma 

 ställen en stor del af tornet och sjelfva kyrkans takås äro synliga». Afständet från 

 Stenungsön till Norum är omkring 4 kilometer. 



Såsom bevis för att vissa delar af bohuslänska kusten ej kunna hafva höjt sig 

 betydligt öfver hafsytan under sista årtusendet eller ännu längre anför Holmberg, att i 

 närheten af Lyse kyrka på Stångenäs (N. br. 58° 19') samt vid Svanvik och Gunneby på 

 östra sidan af Tjörn (N. br. 58° 1' och 58° 2') finnas ättekullar, tillhörande bränneåldern, 

 som med sina baser ligga endast 6 — 10 fot (1,8 — 3 m.) öfver hafsytan. 



!) Lit.-fört. 61) s. 147. 



2 ) ». 41). 



3 ) » 40) s. 290—1, 2:dra upp]. II. 



*) » 61) 1. c. I 



