K0NGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:0 9. 41 



Ystads fyr sedan år 1852 fortgående vattenhöjdsmätningarne tyda visserligen enligt Forss- 

 man på en stark negativ rörelse hos hafvet, beräknad till 3,71 fot i seklet eller l,to cm 

 årligen. Men dessa mätningar äro, såsom strax skall visas, ej fullt tillförlitliga. Att Linnés 

 observation vid Stafsten, vester om Trelleborg, ej tyder på någon sänkning af kusten, 

 framgår af den utredning, som E. Erdmann gifvit, i det han visar, att Linnés uppgift i 

 »Skånska Resan» om afståndet från minnesstenen till stranden är på grund af tryckfel 

 oriktig. Enligt Erdmann 1 ) skulle de vid skilj da tillfällen gjorda uppmätningarne af af- 

 ståndet från Stafsten till stranden visa ungefär samma resultat, nämligen: 



enl. Linné år 1749 315,5 fot (93,7 m). 



» Sv. Nilsson » 1836 334 » (99,2 m). 



» af Forselles » 1845 315,5 » (93,7 in). 



» Sv. Nilsson » 1847 320 » (95 m). 



» A. Erdmann » 1864 328,5 » (97,5 m). 



» A. G. Nathorst..... » 1871 335 » (99,5 m). 



De olika resultaten kunna mycket väl bero på tillfälliga till-landningar eller bort- 

 sköljningar på den sandiga, flacka strandbrädden eller af olika högt vattenstånd. 



Den enda punkt på skånska kusten, der vissa förhållanden tyda på en positiv rö- 

 relse hos hafvet eller åtminstone ett stillastående, synes mig vara nordkusten af ön Hven. 

 Der går hafvet nästan ända upp till den lodräta, af lerlager bestående höga strån dbrinken 

 och inkräktar årligen på ön, i det att vid storm brinken undermineras, så att stora par- 

 tier af densamma störta ned och bortsköljas. Emedan det i strandbrinken förekomma 

 mägtiga moränlager med en mängd stora stenblock, så borde, i fall hafvet vore i sjun- 

 kande, dessa hafva bildat en strandvall, som skulle kraftigt bidragit till öns skyddande 

 mot förstöi^else. Men då motsatsen eger rum, så synes detta möjligen tyda på, att hafs- 

 ytan ej är i fallande. 



Smycjelruk vid Östra Torp, Sveriges sydligaste punkt (N. br. 55° 20') erbjuder en 

 någorlunda lämplig plats för anbringande af ett vattenmärke, ty kalkstenshällar skjuta 

 här ut i sjelfva vattenbrynet. Man skulle kunna iudrifva en grof jerndubb i hällen ett 

 stycke in åt land och omgifva platsen med några större stenblock för att markera den- 

 samma. 2 ) 



26. Ystad (N. br. 55° 25' 30'). Den här uppstälda vattenmätaren har flyttats flera 

 gånger dels på grund deraf, att de först valda platserna i hamnen befunnits för grunda 

 vid lågt vattenstånd, och dels till följd af nya hamnarbeten. Möjligen har man härvid ej 

 alltid iakttagit, att den nya vattenmätaren erhållit noggrant samma nivå som den förut- 

 varande. Kanske ha sättningar i bryggorna äfven förekommit. Till följd deraf lär man 

 väl knappast kunna tillerkänna synnerligen stor betydelse åt de här sedan år 1852 på- 

 gående mätningarne af vattenhöjden, genom hvilka den årliga nivåförändringen skulle 



') Lit-fört. 65). 



-) I denna trakt, förekomma sannolikt sättningar af marken genom kalkstens] agréns underminerande af under- 

 jordiskt vatten. En sådan sättning skedde för några år sedan i en åker, ej långt från byn Hemmesdynge 

 \ mil norr om Östra Torp, hvarigenom en mindre kitte]fornrig\ sänkning af marken uppstod. 



K. Sv. Vet. Ak. Hancll. Band. 22. N:o 0. 6 



