uili llol ms|U"M. OM i RANItl INII i i i. 



su.ir.i ler Bajrjren«-8ui».irt (N bi »9 18). \i L866 biel Prof. 



Krdmann') genom Bildiothel ■ rd uppmftrksain på, att uti Riksarkivet 



finnes -ii Im 1 1 ■ ■_• I i.r. i iii il, 7 Juni 1704, -'in |.i . \ il< ••!. i -in <M itendenten liarou \i 



im uti kanalii i emellan Venndön ■•< Ii fasta landet belAgna sund. 



I ill ledning for delte kanalarbett ii 1704 I Inne likadana marken i fasta 



it |ia hvardera sidan om sundet, -»Ii beatåendi >\ 12 tum långa och 

 tum djupa skåror. Dessas lodrftta höjd öfver grundaste Farleden i sundet bestämdes 

 ull |5| i"i Prof. Krdmann har antagit, atl dessa marken skulle år l T * • l befunnit 

 tull fol öfver vattenytan och stöder sitt antagande på en anteckning n den karta, som 

 blifvil upprättad öfver sundet. I denna anteckning eller påskrift af en Jakob Hag 

 heter det bland annat: ■ tnno 1724, den 18 Maj, var jag, tillika med herr i tu 



iikim \i'l Staket och rattade djupleken i den fria genomfarten, da ett märke höggs uti 

 ,n påli jemnl med vattnet, hvarunder rfttta djupleken skulle blifva till •''•' fot, som var 

 enligt med den djuplek, som of ålder varit.' anmärkas bör, att \i'l kanalarbetets utfö 

 rande skulle nedlAggns en bom tvBrs öfver sundet, hvan öfverkanl skulle ligga i jeran- 

 höjil med den förutvarande farledens grundaste stftlle, således I5| i"t under skårorna i 

 berget. De båtar, som kunde framkomma, utan att bommen behöfde öppnas, skulle vara 

 fria från nfgfild. Hftrutaf kan man förstå, att Hackar, vid sin inspektion år 1724 

 tade», således möjligen ändrade bommens läge, så att vattendjupet öfver bommen biel ■'•[ 

 fot. Men hftraf följer ej, att marj af de framlagda uppgifterna med tull s&kerbet kun draga 

 den slutsats, att vattenytan stått 12 fot under märkena det år, då kanalarbetet börja 

 eller år 1704, såsom Erdmanh antagit. \.r 1855 d. 9 Sept afvftgde Ebdmamm dessa 

 in. nk. ii och fann Venndö-mftrket 13,88 fot och fastlandsmftrket l5,ot l"i öfver vattenytan. 

 Samtidigt visade vattenskalan \i<l Slussverket i Stockholm XIV,oo \i<l fullkomligt 

 lugnt vader. Med berflkning af, atl medelnivån för åren 1801 54 varit XIV,os fot, er- 

 håller Brumann höjden för Vermdö-märket 13,7« och för fastlandsmftrket 1 1,98 fot, hvaraf 

 skulle följa, att Vermdö-stranden skulle hafva höjt sig under perioden 1704 1855, eller 

 under 151 år, 1,71 fot Bamt fastlandsstranden 2,95 fot; den Benare således l.n. fot mera. 

 Denna olika höjning af tvftnne punkter, hvilkas afstånd endast år 140 fot, föranleder Erd- 

 \i\\\ :i t t tro, att man begått någol misstag \i<l den ursprungliga afvftgningen. 



Ar 1879 förnyades afvågningen af A. Börtzrll,*) som tunn Vermdö-mftrkets 1 » • "» i < I 

 Saltsjöns medelnivå, (beräknad efter medeltalet för åren 1825 — 1875) vara 13,« fot 

 'm-Ii fastlandsmftrket 14,73. Höjdskilnaden mellan båda mftrkena skulle således enl. Erd- 

 mann vara l, 16 och enl. Börtzrll l,sa fot. Differensen (0,io) mellan dessa afvagningar 

 behöfver ingalunda utvisa en olikformig höjning af de båda punkterna under perioden 

 1855 — "1879, utan kun bero derpå, n 1 1 man \i<l afvftgningen af de i bergen inhuggna 

 skårorna ej hafi noga bestämda punkter att utgå från. Börtzrll anmärker ftfven, 

 un fastlandsmftrket ej ftr fullt vågrätt. Han utgick emellertid från den lägst belägna 

 Anden, hvilket ftfven Erdmann Iftr hafva gjort, enligt Bibliothekarien Styffrs uppgift- 

 För att i framtiden erhålla sakrare uppgifter, borde jerndubbar inslås i bergen och 

 dessa afvftgas. Man bör derjemte ej berflkna medelhöjden för saltsjöns vattenstånd efter 



'i Lit-fort 54). 



■l 



