Ill, OM BTRAHOLINII ID i NINfl \ '■ i RIOl I Kl B Pl R. 



1.1,1, »kalle under perioden 18' iafsytan naiva lånkf lig 



tidring al 0,w i tn. 



Då innu med båt passerar utmed knuten al \a~\ 

 bindel från Ljimnc ull Merakcr, påträffar inan ej långt från [brra stallet och St) från 

 detsamma lusta lierghRllar al granit Granitpartiol löper ut med tvftnne armar i öster 

 och veator, hvaral don sydligt går iitmed sjelfva stranden. IX båda artnarnc bilda en 



■ l-|n n hamn. Yttersl på den norra armen iiil h den Hl .luli 1869 



kl. t;» .. in. iii kora ofvanpå hallen (fig. 19). Dess lodräta höjd % :u- .'.. fol öfver den 

 lugnn vattenytan, nom enligt samtidigt gjord matning \i'l Storjungfrun var ungefar 0,ti 

 i..i ofvcr beräknad medelnivå. Vattenmärket*! Ii"j<l Rr således 2,si fot i7.'> cm. 1 ) Djupet 

 bredvid hallen var 8 5 fot il Ii m). 



72. inuoraton (N. br. 61* •"•!). På Östra klipparmen till den lilla lotahamnen 

 inhögg* -it kora på öfre ytan af en l>äll .1. 8 Aug. kl. |8 f. in. (fig. 56, Tafl. \ ►. Den 

 punkt, der korset Br utsatt, befans 2,63 fot öfver vattenytan, som var något -'|\al|ii'_': 

 (vinden iVi-k. sydlig). Samtidigt (kl. :> f. m.) visade vattenmataren vid Storjungfrun, att 

 hafsvtan var 1,3 tum under den af Forssman beräknade medelnivån och vattenmärket* 

 höjd k n 1 1 derförc sannolikt bestämmas till 2,sa fot (7 1 cm). Vattenståndet, som n 



ir varit ganska jemnt, började nu blifva oroligt i förening med fallande barometer. 

 Det inhuggna korset pekar med mh längsta arm mot NV. 



7... Teruö (N. br. 61 32 I. Bruncrona omtalar Ternö jordfasta »ten . som enligt 

 fiskares utsago skulle, omkring år I77<i. hafva legat 0,s f"t (15 cm.) under haisytan, men 

 nu (år 1820?) enligl afvagning af Prof. Forssell befinna rig l,M fol (57 cm) deröfver. 

 Denna sten k&nde skftrgårdsbefolkningen icke till (år L869). Vester om Hörnslandsndden 



iN. I>r. 61 -">7'i finnes enligl Bruncrora »Olmö jordfasta sten», s< imkring 177" låg 



i vattenbrynet, men nu (1m'") befinnes 2,83 l"i (84 cm) öfver detsamma. Om denna 

 sten pger jag ingen kannedom. 



7 1. Södra Korfgrundet (X. br. 61 c 50 ). hinna holme utgöres af en temligen 

 Ii"ilt klippa, på li\ars norra (eller nordvestra?), mo1 vattnel brant stupande kant ett mSrke 

 ar enligt Brdncrona inhugget af Ha hr (fig. 50, Tafl. IV). I>> fem borrhålen tangerade 

 vattenytan år 1821. 



Ar 1839 fann Almlöf*) borrhålen 0,83 fot (25 cm) öfVet haisytan. 



Ar 1869 d. I Aug. kl. I f. m. fann jag vattenmarkel 1,3 fot öfver vattenytan, som 

 var temligen sqvalpig, så att en fullt noggrann bestämning ej kunde ske. Vädret hade 

 varit lugnt liila natten och föregående dag, men det började friska ii redan kl. \4 på 

 morgonen. I *• - 1 var låndvind (nordvest). Barometern hade Btigit iranska myckel sedan 



'i Från denna platå har jag antecknat, alt vattenståndet \ar »sannolikt ganska högt». Detta bekräfta* dock <j 

 genom observationerna öfver vattenböjden v i . i Storjungfrun. 



1 



