RONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. HAND. 22. N:0 9. 71 



2,8 fot (83 cm) under den ena linien fans en linie uthuggen med årtalet 1846 ofvanom. 

 Detta nya märke var således 0,94 fot (28 cm) öfver vattenytan den dag jag besökte 

 platsen. Jag är böjd för att antaga, att vattenståndet ingalunda var 1 fot för högt, 

 utan snarare närmare medelnivån, fastän den medföljande lotsåldermannen trodde sig af 

 vattenståndet på Varphällan (ett stort, löst block med jernring, liggande i hamnen) kunna 

 sluta till att vattenståndet var 14 fot för högt. J ) Under antagande att vattenståndet 

 verkligen var 1 fot (30 cm) för högt, skulle nivåförändringen under perioden 1749 — 1869 

 (120 år) utgöra 4,75 fot (141 cm) eller nära 4 fot i seklet (117,5 cm). Om de vid olika 

 tider gjorda observationerna hafva utgått från medelnivån, så skulle nivåförändringarne 

 hafva varit mycket olika under olika perioder och störst under peinoden 1846 — 1869. 

 Antagligen är dock 1846-års linien ej tillförlitlig (hvem som utsatt den är mig ej bekant). 

 Deremot torde de år 1819 och 1822 skedda mätningarne förtjena att beaktas, såsom i 

 det närmaste sammanfallande. A fig. 61 /; har jag, liksom vid Rataskär, utsatt såväl det 

 direkt af mig observerade vattenståndet, som äfven en fot längre ned den af lotsen upp- 

 skattade medelnivån. 



De tre vattenmärkena vid Ratan äro, som ofvan är sagdt, i omedelbar närhet intill 

 hvarandra, och man borde på grund deraf kunna vänta, att de samtidigt gjorda mät- 

 ningarne skulle stämma öfverens. Men så är ej förhållandet med alla, och detta toi'de 

 förtjena en utredning. De af mig år 1869 gjorda mätningarne verkstäldes med af- 

 vägningstub, det enda möjliga sättet att noggrant kunna uppmäta dessa vattenmärken, 

 isynnerhet Chydenii och Wallmans, som äro utsatta på mycket långsluttande hällar. 

 De äro derföre korrekta och de å tigg. 60 och 61 b utsatta vattenstånden för år 1869 

 befinnas på samma nivå. Om man nu med en passare uppmäter afståndet emellan 1819 

 och 1869 års vattenlinier å figurerna öfver Hellants och Chydenii vattenmärken, så 

 befinnes det vara i det allra närmaste samma afstånd (i förra fallet 1,20 fot och i det 

 senare 1,15 fot 2 ), och äfven 1819 års mätningar äro således riktigt utförda. Men det- 

 samma kan ej sägas om 1785 och 1795 års mätningar, såsom redan ofvan är antydt i 

 noten å sid. 70 och som äfven skall framgå af det följande. De af Hällström lemnade 

 uppgifterna om vattenstånden för de nämnda åren har jag utsatt å figuren öfver Chydenii 

 märke med streckade linier, å hvilka årtalet står till venster. (Den för år 1795 samman- 

 faller med vattenståndet för år 1822). A figuren öfver Hellants märke (fig. 60) äro 

 äfven Schulténs och Wallmans mätningar utsatta, men med årtalen som vanligt till 

 höger. Med passare kan man nu lätt förvissa sig om, att afståndet från 1819-års linien till 

 1795-årslinien är betydligt större å Hellants märke än å Chydenii. Detsamma gäller, 

 fast i mindre srad, om afstånden från 1819-års linien till 1785 års vattenlinie. Man finner 



') Varphällan stod med toppen 0,7 fot (21 cm) öfver vattenytan. Lotsåklermannens bestämning af medelnivån 

 är säkerligen för hög, ty vid Malörn visade vattenmätaren dagen förut (d. 15 Aug.) endast 4 ä 5 tum 

 högre nivå än den för året beräknade och samma dag endast 3 — 1 tum för högt. Derpå följande dagen 

 stod vattenytan vid Malörn 1 — 3 tum lägre än medelnivån. Vid Ratan kan följaktligen hafvet ej gerna hafva 

 stått mer än högst 5 tum för högt. Antager man det senare, så blifver den negativa rörelsen under perioden 

 1749—1869 111 + 15 = 126 cm. 



2 ) Å Hellants märke har Hällström funnit vattnets affallande hafva varit 1,6 o fot och jag 2, 8 o fot (skilnad 

 1,20) samt å Chydenii märke Hällström 2,60 fot och jag 3,7 5 fot (skilnad 1,15). Differensen utgör 

 alltså endast 0,05 fot, ett fel så litet, att det ej kan undvikaslvid mätningar af denna art, der man endast 

 har ojemnt uthuggna linier till utgångspunkter. 



