KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. NIO 9. 75 



III. Beskrifning af vattenmärken vid Finlands kuster. 



88. Vargö eller Bergö 1 ) i Wasa skärgård (N. br. omkring 63°). Om de obser- 

 vationer, som i denna trakt blifvit gjorda år 1755 af Landtmätaren Erik Klingius, be- 

 rättar E. O. Runeberg följande: 2 ) »På ett skär, som kallas Hamnskärs Vättungen, 2i mil 

 från Vargö by, är större delen af stranden, som vetter emot Vargön, bestående af ett 

 berg, hvilket långs med stranden sträcker sig från SV. till NO. Berget är icke mycket 



bredt och håller i längden 470 fot . På en tredje del ifrån bergets sydvestra ände 



är ett ställe vid stranden, der berget är något urgröpt, liknande rudera af ett våningsrum, 

 med ett åt NO. lutande golf, hvaruppå ligger en sten, 1\ fot från strandbrädden, som är 



4.4 fot lång, 4 fot i bredaste och 2,1 fot närmare andra änden samt 1,75 fot ytterst, va- 

 rande öfver allt 1,3 fot tjock. En bonde Simon Mattsson, 75 år gammal, berättade, att 

 han på denna sten under hunger-åren, eller omkring år 1697, sett en skäl ligga, som vid 

 hans ankomst kastade sig i vattnet och deraf betäcktes. Vattnet, påstod han, hade stått 

 nära intill den högste kanten på stenen, hvarifrån nu var 2,3 fot (68 cm) till vattnets 

 medelmåttige höjd.» 



Öm denna sten berättar Lotsdirektör A. Stjerncreutz, 3 ) att den låg år 1853 den 

 5 Sept. 16 fot (4,7 m) från strandbrädden och att dess högsta kant var 6,19 fot (184 cm) 

 öfver då varande vattenstånd, som enligt uppgift af en lotsålderman uppgafs vara, jemnt 

 vid medelhöjden. Enligt dessa uppgifter, af hvilka Simon Mattssons naturligtvis är tem- 

 ligen osäker, skulle hafvet här halva fallit undan öfver 6 fot på 156 år. Stjerncreutz 

 lät inhugga ett grundt hål 0,1 fot (3 cm) under stenens högsta kant, (der enligt Simon 

 Mattssons påstående hafvet skulle haft sin medelnivå år 1697) samt å stenens öfre sida 

 den å fig. 76 meddelade inskriptionen. Detta hål satt således 6,09 fot (181 cm) öfver haf- 

 vets medelnivå år 1853. 



Om ett annat vattenmärke på Hamnskärs-Vättungen berättar Runeberg vidare: 

 Omkring 126 fot från Simon Mattssons sten åt NO. liknar berget en köksspis och der 

 lät Klingius d. 24 Juni 1755 inhugga ett 5 tum (15 cm) djupt hål i vattenbrynet och 



2.5 fot (74 cm) deröfver lät han hugga årtalet (fig. 69). »Bergets höjd öfver hålet är 6 

 fot (1,78 m) till dess runda kanten tager emot.» »Gent ifrån hålet till strandbrädden utan- 

 för den spisel-lika gruften är 4,5 fot, hvarest djupet till en fast stenbotten är jämt 4 fot.» 

 Samtidigt härmed utmärktes noga vattenståndet i Vargö hamn. 



Dagen derpå inhögg han ett liknande hål på Granöskaten i Vargö hamn och i 

 jemnhöjd med det förra (fig. 68). »Berghällen är nog oformlig; hennes längd i SO. var 54 

 fot; bredast var hon 18 fot öfver dåvarande vattnet» (som stod 4 tum lägre än hålet). »Litet 

 ifrån hålet ofvanpå hällen inhöggs jemväl årtalet 1755. Medlet emellan störste och minste 



') Ön hette förr Vargö, men kallas nu Bergö. 

 -) Lit.-fört. 22). 

 3 ) » 52, b). 



