d:o 





b 



» 



1,43 



d:o 





c 



» 



1,64 



d:o 





d 



» 



1,72 



d:o 





e 



» 



1,67 



d:o 





f 



» 



1,68 



listen å södra 



tornet vid 



9 



» 



1,75 



d:o 





h 



» 



1,80 



d:o 





i 



» 



1,79 



d:o 





k 



» 



1,74 



KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:0 9. 97 



listen å östra tornet vid a låg 1,43 m. öfver medelnivån, 



i medeltal 1,43. 



i medeltal 1,68. 



i medeltal 1,77. 



Skillnaden emellan första och sista gruppen är således i medeltal 34 cm. eller 1,1 fot. 



Då man nu ej känner, från hvilken punkt å murlisten 1844 års afvägning utgått, 

 så är det ej möjligt att med hvarandra jemföra den sistnämnda med Kapten Öhnells. 

 Så mycket synes dock vara påtagligt, att en negativ rörelse egt rum sedan år 1844 *). 



Till sid. 80. Uti Lemlands sockens sydvestra skärgård finnes å norra stranden af 

 Ledskärs klippö en inskription från Zar Peter den stores tid, som kan förtjena beaktas 

 för framtiden. Den utgöres af en krona i upphöjdt arbete och derunder de en tum djupt 

 inhuggna bokstäfverna C. P. A. jemte årtalet 1719, omslutande ett Andreas-kors samt 

 underst I. Y. L., det senare skolande sannolikt betyda den 10 Juli 1719. Det hela är 

 inhugget »i ett slätt, mot den några famnar nedanför belägna sjön sluttande gråstensberg». 

 Se K. A. Bomansson, »Ett minnesmärke af Peter den store». Öfvers. af finska Vet. Soc. 

 Förh. V. 1857—63, s. 20. 



Till punkt 16 ä sid. 83. Den norska gradmätningskommissionen har uti häftet I, 

 »Vandstandsobservationer», Christiania 1882, offentliggjort resultatet af den granskning, 

 som år 1865 utfördes å de år 1839 på norska kusten utsatta vattenmärkena. Dessa hade 

 till ett antal af 26 under högsommaren (8 juni — 4 juli) sistnämnda år på initiativ af 

 Fyr-inspektör Schive blifvit med rätt stor sorgfällighet utsatta på lodrätta klippväggar, 



') I bref från Rektor Siljeström har benäget meddelats förf., att utgångspunkten vid afvägningen kan ej 

 uppgifvas, men att den skala, å hvilken observationerna öfver vattenhöjden verkstäldes år 1844, var an- 

 bringad å varfvet. Huruvida observationerna sedermera fortsatts och om denna varfskala kombinerats med 

 den gamla hamnskalan, har ej med säkerhet kunnat utrönas och det förstnämnda lär ej ha varit förhål- 

 landet. Efterforskningar uti hamnens arkiver hafva skett genom Hr hamnmästare S. E. Engström, som 

 på det mest förekommande sätt stått förf. till tjenst. Dervid har endast framgått, att enligt anteckningar 

 å de kartor, efter hvilka hamnens kajer äro bygda (åren 1854 — 58?), medelnivån då ansågs ligga vid 

 punkten XIV fot å hamnskalan, äfvensom att samma medelnivå är antagen å en annan, »som det synes 

 mycket gammal» karta utan årtal, hvilket redan å sidan 47 blifvit anfördt. Sammanställas dessa uppgifter, 

 så tyckes det med fullt skäl kunna -slutas, att man alltsedan år 1844 antagit medelnivån ligga vid fottalet 

 XIV (=4,16 meter). Och då nu medelnivån är 3,9 8 m., så skulle hafvet hafva sänkt sig 18 cm. eller 

 0,61 fot under perioden 1844 — 1885. Detta stämmer väl öfverens med observationerna å Skallömärket 

 för perioden 1844 — 86, nämligen 0,5 8 fot (17 cm.). (Se sid. 47.) Och man kommer äfven till samma 

 mått på nivåförändringen vid Kalmar slott, nämligen under antagande att Siljeström utgått från fottalet 

 XIV (eller 4,16 meter) samt afvägt östra tornets murlist, hvars medelhöjd enligt Kapten Öhnell är 1,55 m.*) 

 eller, med korrektion af 2 cm. 1,57. Skillnaden emellan 1844 och 1887 års afvägningar är nämligen 



19 cm. (1,57 — 1,38 m.). 



.)!,*» + 1,68 = l55 

 K. St. Vet. Akad. Handl. Band. 2' 



13 



