KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:f) 10. 11 



serligen ej talrika arter, men likväl en rikedom på former och en färgprakt hos Horan, 

 som genom skönhet och behag fängslar botanisten. Flertalet arktiska växter, äfven sådana, 

 som hos oss uteslutande eller företrädesvis växa på sumpiga ställen t, ex. Ledum palustre, 

 träffas inom arktiska området på torra soliga sluttningar. Tundran är, såsom bekant, 

 trädlös, ty de skarpa vindarne från Ishafvet hindra trädens växande ofvan jorden, och den 

 blott på ytan upptinade marken hindrar trädens rötter att få fäste i marken. 



Då vegetationen i icke ringa grad beror af markens geologiska beskaffenhet, torde 

 här vara på sin plats att anföra de vigtigaste resultaten af de geologiska, undersökningar, 

 som Schmidt 1 ) och Nordenskiöld 2 ) anstalt vid Jenisei. Ty värr beröra dessa endast 

 nordliga delen af Jenisei-dalen. Vid mynningen af Xedre Tunguska samt vid Kantaika 

 och Kureika finnas bildningar, som tillhöra Siluriska formationen. Mellan Plachino och 

 Turuchansk finnas hela vägen vid stranden sötvattensbildningar af sand och lera, stundom 

 omvexlande med vegetations-schikt af mossor, vattenväxter och trädstycken. I Plachinos 

 omgifn ingår äro stränderna på begge sidor om floden klippiga samt bestå af grönsten och 

 kiselskiffer. Omkring 20 verst ofvan Plachino fann Schmidt första spåren af en mot norden 

 ända till Ishafvet sig sträckande, vidt utbredd qvartär hafsbildning. Enligt samma för- 

 fattare bilda från Plachino ända till flodens mynning marina postpliocena aflagringar hufvud- 

 massan af Jenisei-stranden. Samma schikt fortsätta mot öster öfver tundran. Dessa marina 

 bildningar torde, för att döma efter markens konfiguration, sträcka sig mot öster till Lena 

 och vesterut förbi floden Ob. De marina diluvialbildningarne visa sig på högra stranden 

 öfverallt, på den venstra deremot uppträda de blott på högre sträckor. Grundlaget i de 

 talrika öarne vid flodens mynning bildas af sand och lera med riklig drifved, hvaröfver 

 följa regelbundet ordnade vegetationsschikt. På höga ställen af flodstranden finnas flere- 

 städes lager af mosstorf med väl bibehållna barrträdstammar, som antyda en fordom större 

 utbredning af trädväxten. Hit torde äfven böra räknas gamla vegetationsschikt med tjocka 

 Alnaster-stamniar, som träffas i en trakt, der nu Alnaster med fingertjocka stammar kryper 

 längs marken. Pa tundran och venstra flodstranden finnes mellan 70° och 71° n. br. 

 intet spår af en gammal, högstammig trädvegetation. Detta förhållande stämmer öfverens 

 med det faktum, att på venstra stranden trädgränsen äfven nu för tiden går sydligare än 

 på den högra. Talrika sötvattensbäcken förekomma i fördjupningarne på tundran i när- 

 heten af små sjöar. Höjderna eller rättare kullarne på tundran nedom Tolstoi nos utgöras 

 af hafsbildningar, såsom Schmidt observerade vid öfvergången från Jeniseis strand till Gyda- 

 området. Ofvanför Tolstoi nos deremot äro äfven på tundrans högre belägna ställen söt- 

 vattensbildningar förherskande. Vid nedre Jenisei och Nedre Tunguska, i en trakt, der 

 istäckets mägtighet uppnår en famn, finner man ofta flodens klippiga strand polerad och 

 refflad alldeles på samma sätt, som glaciererna pläga åstadkomma på bergen. På Noril- 

 bergen finnas under trapplagret horisontala schiktade lager, som innehålla mägtiga lager 

 af stenkol. Trappberg finnas utom på Nordbergen äfven vid floden Guba-urek, och det 

 tyckes som om berget härifrån drager sig till Jefremow Kamen i närheten af kusten. Vid 

 Priluschnoj finnas lager, som enligt Nordenskiöld tillhöra Jura- eller Kritformationen. 



*) Schmidt, Resultate der Mammut-Expedition etc. Peteiteburg 1872. 



2 ) Nordenskiöld, Redogörelse för expeditionerna till mynningen af Jenisei 1876. 



