KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:0 10. 29 



d. v. s. icke ens hälften af det antal, som blifvit funnet inom ryska delen af gamla verl- 

 dens vidsträckta skogsområde och arktiska länder. 



Monocotyledonese förhålla sig vid Jenisei till Dicotyledonese, som 1 : 2,83. Dicotyle- 

 donese äro derstädes sålunda nära tre gånger så mänga som Monocotyledonese. I olika 

 länder förhålla sig Monocotyledonese olika till Dicotyledonese, men i allmänhet aftaga i 

 -artantal Monocotyledonese i proportion till Dicotyledonese mot öster, hvarpå följande siffror 

 kunna tjena till bekräftelse. Enligt Hooker är nemligen inom arktiska området norr om 

 Polcirkeln förhållandet mellan Monocotyledonese och Dicotyledonese som 1 : 2. På Island 

 är det som 1 : 1,75. 1 hela Lappland enligt Anderssons Consp. veget. Lapponicse som 

 1 : 2,13 och i Ryska Lappland eldigt Feelmans Planta' Vase. Lappon. orient. som 1 : 2,15; 

 i Samojedernas land enligt Ruprecht ungefär som 1 : 3,90 samt i arktiska Asien enligt 

 Hooker som 1 : 4,50; på Sibiriens nordkust enligt Kjellman som 1 : 3,3. I guvernementet 

 Perni förhälla sig enligt Kriloff Monocotyledoneas till Dicotyledonese som 1 : 3,27. I 

 Jenisei-dalens bergiga territorium är förhallandet mellan dessa begge grupper som 1 : 4, 

 men i arktiska territoriet som 1 : 2,6. I Mongoliet förhålla sig enligt Maximovicz Mono- 

 cotyledonese till Dicotyledonese som 1 : 5, si och antalet Monocotyledonese inom temperade 

 zonen af gamla verlden synes derstädes vara minst i förhållande till Dicotyledonese. Mera 

 österut t. ex. i Mandschuriet tilltaga deremot Monocotyledonese i artantal i jemförelse med 

 Dicotyledonese (980 Dicot. och 302 Monocot. enligt Maximovicz) eller förhålla sig som 

 1 : 3,?. På de Japanska öarne, hvilkas flora betydligt afviker från det kontinentala Asiens 

 t. ex. genom mängden af Gymnospermer (44 arter) och talrika Kärlkryptogamer (214 arter 

 eller omkring V ]3 af florans 2,728 fanerogamer och kärlkryptogamer) är förhållandet mel- 

 lan Monocotyledonese och Dicotyledonese som 1 : 2,74 (1812 Dicot. och 658 Monocot. enligt 

 Maximovicz). På Grönland deremot förhålla sig enligt J. Langes Conspectus fl. Groen- 

 landicse Monocotyledonese till Dicotyledonese som 1 : 1,85. 



Af de vid Jenisei anmärkta Dicotyledonese räkna Thalamiflorse 179 arter, Calyci- 

 flone disilypetahe 155, Calyciflone monopetalse 143, Corolliflone 119 och Monoclamydese 

 90. Floran vid Jenisei egcr, såsom fallet plägar vara i nordliga länder, icke många sär- 

 deles artrika slägten. Likasom i andra nordliga länder är slägtet Carex der artrikast. 

 Det räknar ej mindre än 62 arter eller me)' än hälften så många, som äro kända från 

 Skandinaviska halfön. Dernäst komma Salices med 26 arter och flera hybrider. Dessa 

 begge slägten äro för Norden kanske de mest egendomliga och karakteristiska, bildade för 

 dess jords och himmels egenheter, utmärkta genom tidig blomning, hastig frömognad och 

 enkelhet i hela sin blomsterbildning — allt tydligen afpassadt efter den korta sommaren 

 i Norden. Mellan 20 och 10 arter ega: Ranunculus 18 arter, Potentilla 18, Pedicularis 14, 

 Artemisia 15, Viola 13, Polygonum 12, Draba 12, Saxifraga 11, Thalictrum 10, Astraga- 

 lus och det närstående slägtet Oxytropis räkna ej mindre än 16 arter. Alla öfriga slägten 

 hafva mindre än 10 arter. Jeinförelsevis artfattiga äro det i Skandinavien och vestra 

 Europa sa art- och formrika slägtet Hieracium med 6 arter, Trifolium med blott 3 arter, 

 Sedum, hvilket liksom alla våra hälleväxter är svagt representeradt i Ryssland, Campanula, 

 Veronica, Geranium, Hypericum, Rubus och Rosa, Potamogeton. 



Inom södra delen kring Krasnojarsk förekommer en mängd växter, som synas gå 

 mot norden icke ens så långt som till Jeniseisk; åtskilliga af bergiga territoriets växter 



