

il VAKITI Mil - II MM i 



lin|>iiii< n- indi tan; ! I Spinea I Imnrin '»Ii wtrbifbliM *orba 



indi*, Uilx«i rubr Ii ni ialb llei rlcimi disai-ctuin, Sam 



hiicii* i '• rum '-i' l i-. Valeriana nfbcinalis, Tm 



mit a mim lium sibirii uiu, 



pnuulii •.■! ' uindra calycolata, Polcmonii rulcum, Vcrouii i luugifolia, 



Porygonuiu vivijMinim '»Ii |M)lvmi>rphum, Prunella (jlcchomii liedcracea. Dra 



plialum iiiiiiin», Mnu« iiictitiu var. aibiriea, Unaatcr fruticosiiR Vcratrum album, Liliutn 

 \ |>i ihii.i ini- .«li |f|ubiilarift, • idnmagroatiii | •!■ i-it •_* m i i • <i< l< -, \ !■ •] •■ < n m- ruthe 

 n ucli \-|>!< -iiiiim > rrmitum. 



ti-l..i territoriet [fen itoi tum 



\..ln Tuuguska I ii. br. till norr om \ < r~< It ini n-k> »i< . miiii lij 



• n. In-., nndii till -K" slut d. v. ». till il<"l« ii Dudinka. Nedre Tunguska 



•<\ n> •» vara en gansku markerad vcgctationsgrAuH, sa atl denna fiod ined rtltt uiaom 



- mellan urskogs '»Ii subarktiska territoriet. På grund af de \i-l Nedre Tunguska 

 förekommande kalkklippomu har vAxtligheten dcrstAdes någon likhet med den \i<l Mjclnitaa, 

 men flere subarktiska vAxter upptrAda hAr \i'l sydgrAnsen för RtibarktiRka territoriet, 

 npmarkermi Aro betydligare An inom I rritoriet; inoasarnc intaga ei 



lvdli« ; '»Ii deras tufbildningar bli inol norden, enligt Sahlbkro, ;illt större och 



■ småningom till tundra Territoriet bildar öfvergång mellan iireki 

 >»li arktiska territoriet både i afseendc på naturlwskaffenhct och vAxtlighct. Många vfl 

 som förekomma i urskogs-territoriet Aro utbredda öfver en Btor del :il detta område; å 

 andra sidan förekomma, ju mera nordligt, desto Hera arktiska vAxter, hvilka ej antrAffas 

 i urskogs-territoriet. Det ena barr och löftrAdet efter det andra upphör mot norden; 

 vid Turuchansk Ar nordgrAnsen för Populus tremula. Norrom nAmnda stad börjar skogen 

 aftaga i rcslighel och tAthet. Vid Kureika upphöra Prunus Padua och Pinus sibirica; \i<l 

 Karasina Alnus incana var. sibirica; \i'l Plachino Ribes nigrum; \i<l Palavinskojc Bctula 

 verrueosa och Pinus Cembra; \i<l Verschininskoje Lonicera cocrulea och vid Dudinka 

 lietuln pubescens. Floran har likhet med den i Lappmarkernas skogsregioncr, men har, 

 liksom urskogs-territoriets flora, många vAxter, som <j Aro antrAffade i Skandinavien. \l 

 de vAxter, li\ilk:i förekomma inom arktiska territoriet och subarktiska norr om Kureika, 

 som synes bilda en temligen markerad vegetationsgrAns, Aro inånga ej antrAfiadc i södra 

 delen \i>l Jenisci. I subarktiska territoriet finnas omkring 160 arter, hvilka mot norden 

 in uti arktiska territoriet. 



Vrtantalel Ar mindre An i de två förut afhandladc territorierna och utgör 288 Dico- 

 tyledonea?, 105 Monocotyfcdonca;, 6 barrträd och 20 kArlkryptogamcr 119 fanerogamer 

 '»•Ii kArlkryptogamcr. Monocotyledonea* förhålla sig till Dicotyledoncse ungefär som 1:2,7 

 eller nAstan på samma sfttt som i arktiska territoriet. Då inom bergiga och urski _- 

 territorierna Composita Aro den artrikaste Familjen, Ar det hAr Cyperaceae med II arter 

 Derefter följa Composita. 1 med II arter, Graminese 28, Kanunculacese 25, Rosacea; 20, 

 Crucifene 19, Caryophyllese 21, bland h\ilk;i Alsinacea? 14, Polygonea? 13 och Papilionacea? 

 12, Juncacea; 12. Salicinea» räkna 19 arter. 



