KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. »AND. 22. NIO 10. 41 



coerulea, Erigeron elongatus, Taraxacum phyniatocarpum, Saiisurea serrata, Pyrola secunda 

 var. puinila, Androsace septentriönalis, Pedicularis sudetica och lapponica, Bosehniaka 

 glabra, Chenopodium album, Betula nana, Juncus castaneus, Luzula avcuata och confusa 

 samt hyperborea, Eriophorum Scheuchzeri, russeolum och Callithrix, Carex lagopina, pani- 

 cea, parallela, pulla och rotundata, Colpodium latifolium, Aiva brevifolia och Lycopodium 

 Selago. 



Bland växter, som äro mer eller mindre spridda inom subarktiska territoriet, kunna 

 nämnas: Atragene alpina var. sibirica, Thalictrum kemense, Ranunculus lapponicus, Aconi- 

 tum Lycoctonum, Trollius asiaticus, Corydalis bracteata, Debtaria tenuifolia, Cardabjine 

 pratensis och macrophylla, Viola, epipsila, biflora och uniflora, Arenaria graminifolia och 

 lateriflora, Stellaria Bungeana, Cerastium maximum och davuricum, Geranium albifloruin, 

 Melilotus svaveolens, Trifolium Lupinaster, Vicia Cracca, Hedysarum obscurum, Sanguisorba 

 officinalis, Comarum palustre, Rubus Chama>morus och arcticus, Rosa acicularis, Epilobium 

 angustifolium, Ribes rubrum var. propinquum, Saxifraga punctata och cernua, Archangelica 

 decurrens, Conioselinum Fischeri, Linnea borealis, Galium boreale, Nardosmia frigida, 

 Solidago Virgaurea, Ptarinica impatiens och cartilaginea, Achillea Millefolium, Pyrethrum 

 bipinnatum, Artemisia anethifolia, Cacalia hastata, Tanacetum vulgäre, Cirsium heterophyl- 

 lum, Vaccinium Myrtillus och uliginosum, Ledum palustre, Cortusa Mathioli, Polernonium 

 coeruleum, Myosotis palustris och silvatica, Pedicularis compacta, uncinata och euphrasioides, 

 Corispermum hyssopifolium, Pol}'gonum polymorphum och sibiricum, Rumex Acetosella, 

 Rheum compactum, Thymus Serpyllum, Chenopodium album, Empetrum nigrum, Erio- 

 phorum Scheuchzeri, russeolum och Callithrix, Luzula campestris, Veratrum album, Lilium 

 Martagon, Album sibiricum, Carex canescens, dioica, globularis, chordorhiza, atrata, Bren- 

 neri och aquatilis, Aira csespitosa, Poa alpina och nemoralis, Bromus inermis, Festmea 

 ovina och rubra, Triticum repens och Alopecurus ruthenicus samt Calamagrostis lapponica 

 och phi*agmitoides. 



il) Arktiska territoriet (Territorium arcticum) 



sträcker sig från Dudinka (DudinoX 69° 25' n. br., der tundra-området vidtager, till Is- 

 hafvet. Marken upptinar om sommaren endast på ytan. Tundran, fullströdd med smärre 

 vattensamlingar, upptager nästan hela trakten, med undantag af flodens öfversvämnings- 

 område, der en rik ört- och gräsvegetation förefinnes. Af träd finnas endast några små 

 förkrympta exemplar af Larix sibirica och Pinus obovata. Sorbus Aucuparia förekommer 

 såsom buske ända upp mot Tolstoi nos. Af Orchidea? finnes endast Corallorhiza. Carices 

 äro talrika, äfven af Salix finnas mänga former. De familjer, som kunna anses ega det 

 relativt största antalet af för det arktiska klimatet härdigaste former, äro enligt Kjellman 

 »Saxifragea 1 och Caryöphylleae. Dicotyledonea' visa inom detta område, liksom inom de tre 

 andra territorierna, större olikhet än Monocotyledonea^ med Skandinaviens flora. Floran 

 erbjuder analogier med Lapplands och norska Finmarkens fjällflora, men har mänga för 

 Skandinavien främmande arter. Mer än en tredjedel af växterna i Jeniseis arktiska terri- 

 torium saknas på skandinaviska halfön. Orsaken till den stora olikheten mellan arktiska 

 Jenisei-floran och Skandinaviens fjällflora beror'\ kanske hufvudsakligen derpå, att arktiska 



K. Sv. Vet. Akad. Ilanill. Band. ä'2. N:o 10. 



