1 ' 



ri \n l i \ vs. l i m;i 



..iii vid .1 an utunliitniidi >i un. .ii iii uii bildning, hvartill \i i<k<- 



lin något tavarnndi i Skniiiliiui ida innu >i \ii! i fjällhedar analoga med 



i ii nd ru iavia nrktinlcM flora lim en »ibirisk karakter, Skandinavien! itei 



l\..iiiin. Mi.il klimatet RyncM knappt hl imnvardt inflytande på 



m> in det tu territorium, om 'i deruti, itt ' ompoi iemot livad annan pl 



fallet un arktiaka länder, ka tnlrikn I k klimateriska förhållandena inom 



\ -h ii" :ti k i i»k > flum tordi uemli likartade, ehuru >i kan förnekas, uti 



Ii relativt koutineiitalu delar ha ett « »I i k :• klimat > i ■< >m arktiaka / rn, 



Inom urkii-kn området \i<l Jeniaci >i. \. ». norr om »kogagrftnaen it ro funiii 

 arter ti karlvaxter. [X artrikaaU* familjerna Uro: ('yperacea Hit irter, Grammen 87, Com 

 poait ryophvlleie 28, (.-rueifera 28, Uanunculacew 'i Peraonatn 15, Snlieinea I B, 



Polvgoneii' II. Papilionareii' 18, Senticoaa 18 '"Ii Saxifragcaj II. Ordningsföljden mellan 

 familjer na med aiaeende på artrikheten Hr "lika med den uti <l< tn foregående territorierna, 

 .lemfbrd med hela Jeniaei-dalens flora, visar Horan, att mot norden farj^phyllea*, bland 

 livilkii Runa* >'i mindre Rn 21 ^lainarea», Polygoneie och Saxifragen* tilltaga proportionavia 

 i artantal, men deremot Papilionacea< och Si nticoaa iftaga. »trtrikaste slagten i JeniaeU 

 nrktiaka flora t. •: I arex • '• i arter (deral åtminstone In på tundran), Salix lö (deral B 

 l>:i tundran), Pedicularis 12 (deraf II på tundran), Sax ifråga 9, Draba 10, Kanunculua 18, 

 Polygonum 7. Dicotyledoneie utgöra .'ii'. 1 arter, Monocotvledones 101, barrträd l och 



karlkryptogamer 12. Monocotyled un förhålla sig till Dicotyledonea? *«>in 1:2,1 ooh ftro 



sålunda proportionavis talrika. In. nu den arktiaka floran i deaa helhel Bro följande familjer 

 de art rikaste l ): ('yperaeem 10 %, Graminea< 10 %, Crucifene 8 %, Garyophylleaa 7 ".,. Ranun- 

 . iiI:i..;i .'. '.. Sentii Saxifragea; 5 K, Ericinea: •"> K och Coropoaitai l ">. Inom ark- 



t i -> k. .- 1 Jeuisei-floran utgöra: Cypcracere I" "... Grammen 1 9,5*, Oruciferae 7 ".,. Laryophyllea? 

 7 Ranunculacea Si nticoaa: ■'•.■ • . Saxifragea* omkring • '• "<■. Ericinea? 2,8 % och 



(loraposita s . ■ \l de 10 monotypiaka BlBgten, Bom enligt Grisbbacb utealutande eller 



n uteslutande tillhöra den arktiaka floran, förekomma \i'l Jeniaei blott Gymnandra, 

 |)ii|i«)iitiii och Koenigia. \l de i Jeniaei-dalen representerade familjer saknas li«'lt <><li 

 hållet inom arktiaka territoriet: Nymphtpacen», Fumariacefp, Polygalea?, Elatinea?, Malvacea?, 

 Hypericinea;, Balsaminen*, Nitrariacea*, Amygdalea?, Pornea». Dipsacea», Convolvulaoese, 

 Solanacen», Plantaginea?, Santalacea*, Thyraclea?, Euphorhiacese, fJrticacea?, Aroidea?, Junca- 

 pjnea?, Alismacea?, Hydrorharidea?, Iridece, Smilaceae. 



Bland vftxter karakteristiska fbr arktiskn territoriet må följande nämnas: Kanunculua 

 Pallasii, hyperhoreua, pygmaeus, lapponicua, nivalis, pedatindus och acris* borealis, Delphi- 

 niuiii elatum, Papaver alpinum var. undicaule, Cardamine bellidifolia, Parrya macrocarpa, 

 Draba algida, alpina. glaciaJis, oblongata, altaica, coryrabosa, rupestria, hirta, nivalis och 

 Wahlenbergii, Cochlearia aretica, Eutrema Edwarsii, Wahlbergella affinis, Lychnis sihirica, 

 Sagina saxntilis, Alsine rubella, macrocarpa, biflora och stricta, Stellaria longipea, Cera- 

 stium maximum och davuricum, Phaca frigida, parviflora och australis, Oxytropia nigre- 

 äcene och aretica, Astragalas oroboides, Dryea octopetala, Sieveraia giacialia, Potentilla 

 Btipularis och fragiformia, Epilobinra latifolium, Claytonia aretica, Saxi£raga oppoaitifolia, 



'i GaisBBACB, l'i. Vegetation der Brde, I. \> 530. 



