KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND. 22. N:0 10. 45 



vide-snår o. s. v. Pa flodstranden växa stundom massor af Glyeeria fulva och effusa, 

 Carex aquatilis oeli Eriophorum ängustifolium. 



Nikandrovshij- och BriochovsMj-öarne mellan 70° och 71° n. br., motsvarande unge- 

 fär Hammarfests breddgrad, öfversvämmas helt och hållet om våren efter isgången. Emedan 

 vid den tiden flodens vatten är varmare än .luften, upptinar genom denna öfversvämning 

 marken snart nog i sin öfversta del och växtligheten börjar raskt utveckla sig, sedan 

 vattnet sjunkit undan. Genom det lager af slam, som efter öfversvämningen täcker 

 marken, blir denna i hög grad fruktbar, och växtligheten befordras synnerligen, sa att 

 växterna på dessa öar äro mycket yppigt utvecklade och storväxta i jemförelse med dem, 

 som växa på tundran. Bland Graminese förekomma Glyeeria effusa, Aira caespitosa, Poa 

 pratensis och cenisea, Colpodium latifolium. Alnaster blir ännu vid Ochotskoje simowje 

 mer än manshög. I slutet af Juli infaller den rätta blomstertiden; då träffas blommande 

 Delphinium elatum, Cardamine macrophylla, Geranium albifiorum, Galium davuricum, 

 Myosotis palustris, Cortusa Mathioli, \ eronica longifolia, hvilka växa på högre delar af 

 öarne. Archangelica decurrens och Sisymbrium sophioides träffas vid stränderna; Astra- 

 galus alpinus,- Vicia Cracca, Hedysarum obscurum, Swertia obtusa, Matricaria inodora, 

 Pyrethrum bipinnatum och Pedicularis compacta på sluttningarne vid flodarmarne. Floran 

 på öarne mellan 70° och 71° n. br. räknar, enligt Schmidt, 87 arter, till hvilka kunna 

 läggas några arter, som samlats af de svenska expeditionerna till Jenisei, så att artantalet 

 torde uppgå till omkring 100. Grammen och Cyperaceaj med tillsammans 22 arter, enligt 

 Schmidt, äro de artrikaste familjerna och spela hufvudrolen. Scrophularinea? ega 7 arter, 

 derefter följa i ordning Crucifera.' med 6 arter samt Cornposita? med 5 och Rosacea? lika- 

 ledes med 5 arter. Scrophularinea' äro i artrikedom tredje familjen i ordningen på grund 

 af Pedicularis-arterna. Cornposita' ha en mycket underordnad ställning, särskildt om de 

 jemföras med livad förhållandet är inom hela Jenisei-dalens flora, der Cornposita" intaga 

 första rummet, och äfven inom den arktiska Jenisei-floran, der Cornposita 3 näst Cyperacea 3 

 och Graminese äro den artrikaste familjen. 



Vid Mesenhin 71° 20' n. br., hvars laga floddal är skyddad mot Ishafvets vindar, 

 har A. Lundström funnit Alnaster, som der nådde ett par alnars höjd, och i hvars skydd 

 frodas en mängd storväxta örter, såsom Sanguisorba, Galium verum, Delphinium elatum, 

 Hedysarum obscurum och Yeratrum album. .Sandkullarnes sluttningar i det inre landet 

 prydas af Alyssum Fischerianum, Dianthus Seguieri, en Oxytropi s-art, Thymus Serpyllum 

 och Saxifraga-arter. Vid Sopotschnajd Korga 71° 55' n. br. fann Lundström åtskilliga 

 längre mot norden ej iakttagna Monocotyledonea; t. ex. Carex chordorhiza och Juncus 

 castaneus samt bland Dicotyledonea* Hippuris vulgaris. Här anmärktes äfven Pinus sibi- 

 rica. Högre upp pa mer torra ställen växa sparsamt Empetrum och Cassiope tetragona; 

 på branta sluttningar mot näset finnes en mera yppig växtlighet af alnshöga gräs och 

 örter, såsom Alopecurus alpinus, Cerastium maximum, Matricaria inodora, Sausurea alpina 

 och ett par Pedicularis-arter. Vid Jefremow Kamen 72° 40' n. br., en klippa af 50 — 60 

 fots höjd, har enligt Nordenskiöld, växtligheten en från Novaja Semljas flora ganska af- 

 vikande pregel. Större buskväxter (äfven Betula nana) saknas fullständigt och marken är 

 ej ens betäckt med en verklig gräsmatta. 



