

■I I Ms.ll \l;i - j| Ms| 



ippcns il bland ilr (I. i ■ i 



rpisk, nlln <l< ••tiii'11 polycarpisku. I d< arkl i mii 



I ml saknas .ii I.. i\ dligl tutnl ark t i-k i ribiriaka art ur, mun ili n nu •! förekommer en ilel 

 indra, nom icke inol ••-!< i fl ippen Nowajn Semlju 



in Ii \\ .i ■ i |...liiiski lims, , ii.i. i,ii Ku ropa, men i .tiskt 



len, «i-,.ii, Kjelliimi niimftrkt, nBrman slftgtakap med arktiska 



— 1 1 ■ » i anträffade in. .in l.nii.|.ii, utn kring II iiieiiaamniH Im 



i» Ii Kuropa -inni k ii i inenaamma im- iiAuinde 



ipp im h Vsicn. Genom »in Inge tyi h liksom M1 51 



mellan den ark t inkl ludatiskn och den arktiskt~euro|)eiska Huran. 

 \i de \iil asiatiska k näten -.t /•'■ \d funna 221 fanerogutncrna Bro 122 arter 



anteeknade vi«nin vBxnnde Bfven \i>l Jeniaei. \i deaan 122 förekomma ej rnindn Bn 8fi 

 arter Bfven \>> skandinaviska halfhn. Flere al 'Ii literståcnde 8(! öfverakrida l rol oeh Bro 

 Irkta i europeiska Kvaaland; några 'i deaan liinna till och med Kyska l*applancL Vid 

 fteringa sund ■ ■_■ i i i • 1 i •_■ t Kjellman 1 ) t'omjJoaitir 20 arter »ch Cypcracen' 19. I)c art- 

 rikaate familjerna Br«i dereffer SaxifrageB 1 , ' aryophylleie, firaminea" och Crucifene. De art- 

 rikaate slBgtena vid Bcrings Bund Bro: Saxifragn l'> arter, Carex oeh Salix hvardera I-'. 

 !'■ iliruhri- och Vrtemiaia hvardera 7. Kf aaiatiaka Bcringa-aundets vBxter finnas några, 

 si. in icke anträffat* \ i « 1 Jeniaei, men fbrekommn i Skandinavien, t. ex. Cam pannia nnifloro, 

 I >i:i|.. iisiit, Vrmerifl Bibirica, Phyllodoce coerulca, Vzalca procumbena, Archangelica ..lli.i- 

 nalia, Silene ncaulis, Carex miaandra och scirpoideo. 



G tiaRBACH, hvilken rftknar iill arktiska Horan de nkoglösa iBnder, s,,in ligga norr 

 "in polcirkeln, uppskattar de arktiska vflxterna till 680 arter. Floran norr om polcirkeln, 

 hvilken Ifooker antager såsom grftns fbr arktiskn floran, berflknar han till 925 arter eller 

 omkring 120 arter mera Bn Hooker angifver. *) I 'a flertalel af dem <j Br inakrftnkl till 

 det arktiska området eller högfjällen, återstå knappt •"><><> arter, s..ni uteslutande tillhöra 

 den arktiska Horan. \ i.l sammanställande af de i fjällregionen af Alperna förekommande 

 vAxtema fann Chrisi I, atl af innu.. t 7-hi dylika vBxter ungefär 31 %) finnes Bfven 



pä Nordens fjflll och till en del utbreda sig in i polarl&nderna. Den alpinska floran har 

 inånga arter gemensamma med Sibiriens berg, li\ilka arter saknas i Skandinaviens arktiska 

 tation. Mperna hafvn sålunda 5 I alpina arter, som s.-,knas i Skandinavien, men finnas 

 i Sibirien. A andra sidan har Skandinaviens arktiska flora en mängd arter gemenaamma 

 med Sibirien, lnilk:i s ; ikn:is pä Alperna. ') arktiska floran anses vanligen för temligen 

 likartad rnn.lt kring jorden, men den har till en <l<l ..lika arter och något <>lik.i drag uti 

 Kuropa, Vcst- och Ost-Sibirien samt Amerika. Antalet arktiskn vftxter, som Bro utbredda 

 öfver alls tre verldsdelame och sålunda ha en myckel stor utbredning, Br icke sArdelea 

 sii.rt: nf sådana circnmpolAra vftxter rftknar Hookbr blotl 85 arter. 



Den arktiskn floran i vestra och östra Sibirien företer ganska Btor olikhet, sä att 

 man med allt skäl k:m skilja mellan ett Veftsibirwki och ett Ostfribiriskl arktiskt flor- 



'. Kjf.ii.vh>. Reringssiinds-kuatens fanerogamflora. 



-» Orisrracii, Dic Vegetation .l.r Erde, I |> G6 ocli 530 



3 » Cbrist, Die Vcrbreitiing der Pflanccn .l.-r nlpinen Region d.-r enropäiaehe 



'i Vatiiorst, Polarforskningens l.i<lr;.L r till forntidens växtgeografi. 



iketfe 



