KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:U 10. 51 



område. Gränsen mellan dem kan sättas vid floden Lena; att framflytta densamma mot 

 öster till Kolyma finner jag ej tillräckliga skäl. Mig förekomma nämnde florområden 

 ungefär lika väl skilda, som det europeiskt och vestsibiriskt arktiska. Enligt Kjellmans 

 undersökningar af Sibiriska nordkustens fanerogamer ') ega af nordsibiriska kustflorans 33 

 växtfamiljer 21 representanter både öster och vester om Kap Tscheljuskin, 11 äro kända 

 endast öster och 1 endast vester härom. Vid och öster om Kolymas utlopp förekomma 

 på Sibiriens nordkust inånga arter, som pä kusten ej äro kända vester härom; Kjellman 

 uppräknar 40 dylika arter bland de 182 fanerogamer, som äro kända från Sibiriens nord- 

 kust. Af de vid asiatiska kusten af Beringssundet växande 221 fanerogamerna äro 71 

 arter inskränkta till trakten öster om floderna Lena — Olonek, de återstående 150 före- 

 komma såväl öster som vester om dessa floder. Mellan Kolyma och Berings sund finnas 

 ej mindre än 53 fanerogamer, som i arktiska Sibirien ej äro anträffade vester om Kolyma. 2 ) 

 Kjellman har äfven uppvisat en ganska anmärkningsvärd omständighet vid jemförelse 

 mellan östra och vestra Sibiriens arktiska flora, nemligen den, att åtskilliga bland de öfver 

 arktiska Sibirien utbredda arterna uppträda österut under andra former än i vestra delen. 

 Flere vestsibiriska arter, som äfven finnas vid Jenisei, gå till Olonek — Lena, men ej längre 

 öster ut, t. ex. Cortusa Mathioli, Claytonia, arctica, Viola biflora, Cardamine macrophylla, 

 Draba oblongata, Trollius asiaticus, Delphinium elatum, Koeleria hirsuta, Carex chordo- 

 rhiza m. fl. Andra dylika äro kända blott frän den del af arktiska Sibirien, som ligger 

 vester om Olonek-floden, t. ex. Swertia obtusa, Geranium albiflorum, Draba altaica, Aqui- 

 legia sibirica, Aconitum Lycoctonum, Betula nana, Poa alpina, Glyceria Kjellmani, Carex 

 incurva m. fl. 



Anmärkningsvärd är den stora procent, som Composita? flerestädes utgöra i Asiens 

 arktiska flora i jemförelse med såväl den arktiska floran i dess helhet som med Lapp- 

 lands, der Cyperace* och Graminea? äro artrikare. Inom hela den arktiska floran utgöra 

 nemligen Composita; endast 4 %. Vid Nord-Ural, i arktiska Obi-gebitet, vid Kolyma- 

 floden, i Tschutschernas land och vid Berings sund äro Composita? den artrikaste familjen. 

 I Taimyr-landet intaga dock Crucifera? första rummet med 19 arter; närmast komma Com- 

 posita.; med 14 arter. På ögruppen Nowaja Semlja + Wajgatsch är ordningsföljden mellan 

 familjerna: Graminea', Crucifera>, Cyperacea 1 , Composita?, Caryophyllea?. Uti Jeniseis ark- 

 tiska flora äro följande familjer de artrikaste: Cyperacea?, Graminea!, Composita?, Caryo- 

 phylléae, Cruciferae och Ranunculacea 3 . Vid Kolyma 3 ) äro bland 252 högre växter Gra- 

 minea 1 lika artrika som Composita? med 19 arter; närmast komma Cruciferae ined 18 och 

 Ranunculacea' med 17 arter. I Tschutschernas land 4 ) äro Composita? representerade af 

 18 arter och utgöra sålunda 10 % af de 180 derstädes anmärkta arterna. På sibiriska 

 nordkusten är dock förhållandet annorlunda; här intaga Graminea? första rummet, dernäst 

 följa i ordning Crucifera', Composita?, Saxifrageae, Ranunculacea? och Cyperacea'. 



På Grönland finnas enligt Lange 378 arter kärlväxter, af hvilka 229 äro Dicoty- 

 ledonea 1 och 125 Monocotyledonea?. °) Nyare undersökningar under svenska expeditionen 



1 ) Kjellman, Sibiriska nordkustens fanerogamflora. 



-) Kjellman, Asiatiska Beringssunds-kustens fanerogamflora. 



:i ) Trautvetter, Flora riparia Kolymensis. 



4 ) Trautvetter, Flora terrae Tschukiscliorum. 



5 ) J. Lange, Studier til Grenlands flora. 



