

• ■Ml/. I I \M » V \»' 



den skandinaviakn halfön ollur dci förekomma .1 ställen. Sommaren Ir i dessa 



ländi i mindre vann och vintern mindre kull in under motsvarande breddgrader i Sibirien. 



I I,' \*ku I i|.|.|:iinl STO \mliunn kullan m i uii.liu delar il I Appland, delvM lill följd 



deraf, ml de laga kusterna i likhet mod di sibiriska >i gifva -k\<l«l inol de kalla vindarne 

 h ni 1 -K ..in .11 ni:iii..'. I vAxter 1 Rysks l,nppland al östligt ursprung förmedlas 



ftfvergnngen ir.m det vest sibirisks .»Ii lamnjediska Rororarådet lill del skandinavi 

 Knligt Imimw finnas i Kyska l..i|.|.liin.l iv i:ii och 28 kärlkryptogamer, al 



hvilka unligt samme författare omkring 160 arter Aro funna Ifven 1 nrktiska taien. Till 

 -in allmAnna karakter visar växtligheten i Kyska [uppland -1 stort slAgttveke ined ol 

 l<applanda, att Kyska l<appland oj kan hänföras till något annat Borområde An det »kan 



dinaviaka Isynnerhet galler detta I hansyn till Finmarkei med livilken Kyska 



l.:i|.|iluiul, hvad vAxtligheten angår, nArmast öfverensstäramer. I Skandinavien Ar, såsom 

 \\m Bltti redan visat, den arktiska Horan rikare utvecklad i samma mån, Rom den 

 Ar atiAgNiiad frän Vtlantiska hafveta inflytande. trternaa utbredning i Finland och i Kyska 

 Lappland kr ofta "lika mot pl skandinavisks halfön. Så utbreda lig i Kinland många 

 arktiska vAxter lAngrc raol söder, under det andra sydliga framtränga långre mol norden. 

 Förhållandel år sålunda detsamma, som mångenstädes i Sibirien, och orsaken dertill Afven 

 enahanda, nemligen <l<- större ytterligheterna i värmens fördelning mellan årstiderna; den 

 starkare sommarvärmen framdrifver flere sydliga växter högre mot norden; den störn 

 vinterkölden i förening med sena vårar gynnar spridningen af högnordiska vAxter mot 

 I Kinland Aro enligt O. Ilcrniub I funna 899 kärlväxter, till hvilken samma 



kunna läggas 20 1 80 arter, - först under de Bistå åren derstädes blifvit anmärkta eller 



urskilda 



I Kyska l*appland finnas följande växter, af hvilka de fleste förekomma Afven \i«l 

 Jenisei *) och kunna anses såsom invandrade från det arktiskt-ryska området, nen anträffas 

 icke på den skandinaviska halfön: Ranunculus Pallasii, *R. hyperboreus var. Saraojedorum, 

 I ':«■« »nia anomala, Eutrema Edwarsii, 'Stellaria hebecalyx, Hedysarum obscurum, Potentilla 

 miiliitiila. 'Sanguisorba polygama, Cenolophium Fischeri, •Chterophyllum Prescottä, Valeriana 

 rapitata, *Chrysanthemum aretåeum, Matricaria inodora var. phseocephala, Pyrethrum bi- 

 pinnatum, Senecio neraorensis, Ligularia Bibirica, Vster Bibiricus, 'Swertia rotata, Myosotis 

 spareiflora, Castilleja palKda, Pedicularia verticillata och Budetica, Arctophila fulva m. fl. 

 I Finland eller Ryska l^appland finnas dessutom för Sverige främmande: Vtragene alpina, 

 Vgrimonia pilosa, Achillea cartilaginea, Crepis Bibirica, Vrraeria aretica, Silene tatarica, 

 Salix aretica och rotundifolia, Baml åtskilliga på skandinaviska halfön mycket Bparsamt 

 förekommande arter, t. ex. Thalictrura kemense, Cassandra calyculata, Arenaria lateriflora, 

 Veratrura album van Lobelianum, Colpodiura latifolium, Senecio campestris, Vspleniura 

 crenatum, Rosa acicukuris, Lonicera coerulea Bamt Pinus obovala, hvilken sist nämnda 

 ganska talrikt uppträder på Ryskt-Lappska halfön. Vår vanliga gran (Pinus Abies) är 

 deremot ij funnen öster om Randalaks. Nästan alla nu anförda arter förekomma Afven 

 \i.| Jenisei och kunna afven anses Båsora yttersta förposterna af Sibiriens flora mot vester. 



p.Hius, Finlands kRrlvftxter. 

 *) De med * betecknade Rro icke fauna *i.l Jenisei 



