KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 22. N:U 10. 59 



Fellman anmärker '), att i Björkregionens östra del af Ryska Lappland råder brist 

 pa Carices, Orchideae, Potamogetoneaj och i allmänhet Monocotyledonea: samt Hieracier, 

 hvaremot Compositae, Caryophylleae, Personatie och Saxifrageaa äro, liksom i arktiska Asien, 

 jemförelsevis talrikt representerade — allt förhållanden, som tjena till att ytterligare för- 

 öka beröringspunkterna mellan fioran i Ryska Lappland samt i Sanioj edernas land äfven- 

 som i vestra Sibirien. 



Olikheten mellan floran vid Jenisei och på Skandinaviska halfun betingas hufvud- 

 sakligen deraf, att: 



1) Skandinaviska halfön har insular-klimat, Jenisei-dalen kontinental-klimat. 



2) Begge länderna ha olika naturbeskaffenhet: Skandinavien omvexlar med berg, 

 dalar och sjöar; Jenisei-dalen är mera enformig, jemn med skog och sumpmarker. Vid 

 Jenisei äro bergstrakterna belägna i sydliga delen och landet utbreder sig derifrån jemnt 

 utan berg och höjder mot Ishafvet. I Skandinavien höjer sig landet mot norden, der fjäll- 

 trakter finnas, och de sydliga delarne äro jemförelsevis lågländta. Vid nordligaste delen 

 af Jenisei äro förhållandena, så att säga, upp- och nedvända mot i Skandinavien, enär de 

 växter, som hos oss träffas högst uppe på fjällen vid snögränsen, träffas längst ned i dal- 

 gångarne, emedan snön der längst qvarligger. I arktiska området t. ex. redan vid Tol- 

 stoi nos finnas sålunda längst ned i dalgångarne de växter, som vi i Skandinavien ha att 

 söka högst uppe på fjällen. 



3) Floran vid Jenisei och i Skandinavien har till stor del olika härkomst; i Skandi- 

 naviens flora ingå många växter af det medel-europeiska låglandets flora samt åtskilliga 

 arter af den sydeuropeiska alpfloran 2 ); i Jenisei-floran åter många växter från Asiens 

 fjälltrakter t. ex. från Altai samt talrika arter, som i allmänhet kunna anses såsom karak- 

 terististiska för det vestsibiriska området, hvartill äfven komina åtskilliga ostsibiriska växter. 

 I begge flororna ingår element af en arktisk flora, men detta har i Skandinavien en europeisk 

 pregel, vid Jenisei åter en sibirisk. 



4) Skandinavien är ett gammalt kulturland, der menniskan under lång tid måste 

 hafva utöfvat stort inflytande på vegetationen; hvaremot vid Jenisei floran kan sägas icke 

 hafva undergått genom menniskans inflytande några förändringar, utan bibehållit sig i 

 sin ursprungliga renhet. Uti ll:te upplagan af Hartmans Handbok i Skandinaviens flora 

 upptagas 1,475 fanerogama arter såsom växande i Sverige. Af dessa kunna 225 arter (något 

 öfver 15 %) enligt undersökningar af professor Th. M. Fries anses såsom införda genom 

 menniskans åtgärd i Sverige; åtskilliga af de 225 arterna hafva nemligen odlats — somliga 

 sedan längre tid tillbaka — såsom ekonomi-, medicinal- eller prydnadsväxter; andra ut- 

 göras af åkerogräs eller förekomma blott i närheten af menniskors boningar. Dragas dessa 

 225 arter från 1,475, återstå 1,250 arter såsom egentligen svenska. Vid en jemförelse 

 mellan floran i Sverige och vid Jenisei borde man rätteligen åtdraga ofta nämnda 225 

 arter från svenska floran och ej beräkna de svenska växterna till högre summa än 1,250 

 arter. 



') N. J. Fellman, Plant» Vasculares Lapponiae orientalis. 



-) F. Areschoug, (Bidrag till den skandinaviska vegetationens historia) har sökt visa, att i Skandinaviens 

 vegetation ingå trenne skilda eleraenter: 1) en arktisk vegetation, som inan sknlle kunna benämna den 

 Nordsibiriska floran; 2) en nordöstlig oeh östlig vegetation, hvilken Areschoug anser såsom ett element 

 af Altai-floran; 3) en sydöstlig oeh sydlig vegetation, som kan kallas den Kaukasiska och Medelhafsfloran. 



