9BBHBK 



■^■HSSB^HIHHI 



21 



Findesteder. St. 267, 290, 323, 357 ? 363. Pors- 

 angerfjorden. 



Denne art opdagedes først af M. Sårs paa hans reise 

 til Lofoten og Finmarken i 1849. I hans herom afgivne 

 beretning blev den kortelig beskreven under navnet tubuli- 

 pora lucernaria. Den gjenfandtes ved Finmarken i 1856 

 af M'Andrew, og Busk identificerede den feilagtig med 

 Jamesons art domopora trancata. Senere er arten udfør- 

 ligere beskreven af M. Sårs (23) og Smitt (24, II). 



Lorenz (16, p. 99) opfører domopora stellata, Gold- 

 fuss fra Jan Mayen, men udtrykket „durch einen besonders 

 dunnen Stiel ausgezeichnet" vidner om, at elet er defrancia 

 lucernaria, som har foreligget. (Jan Mayen som findested 

 ior domopora stellata bør saaledes udgaa). 



Defrancia lucernaria har efter dette følgende udbre- 

 delse: Karahavet, Kola, Spitsbergen, Grønland (Levinsen, 

 Smitt), Jan Mayen (Lorenz), nordlige Norge (M. Sårs). 

 I Norge har Sårs tåget nævnte art ved Vadsø, i Komag- 

 fjorcl og Øxfjord (Finmarken), ved Beian (Tron dhjemsfj or- 

 den), samt i Kristianiafjorden et forkrøblet eksemplar. 

 Aurivillius omtaler den fra Kvænangen, og jeg har vinteren 

 1 899 tåget den paa forskjellige steder fra Lofoten til Pors- 

 angerfjorden, Jeg sætter foreløbig Lofoten som artens syci- 

 grænse ved vor kyst; thi det ene (muligens ogsaa subfossile 

 eksemplar), som M. Sårs tog ved Vallø i Kristianiafjorden 

 kan ikke berettige til at flytte udbredelsesgrænsen did. Ved 

 Beian er den heller ikke gjenfunden siden Sars's dage. Et 

 interessant faktum er det imidlertid, at denne udpræget 

 arktiske form i dette aarhundredo er observeret baade i 

 Trondhjems- og Kristianiafjorden. For at levere et billede 

 af de fysiske forhold, hvorunder defrancia lucernaria lever, 

 vil jeg opføre dybde, temperatur og saltgehalt paa en del 

 af de steder, hvor arten observeredes paa min reise vin- 

 teren 1899, samt paa Nordhavexpeditionens stationer. 



1899 



Sted 



Dybde 



Temp. 



Saltgehalt 



3die mars 



Kirkfjorden . 



(Moskeriesø) 



50 m. 



2.5° C. 



33.40 % 



19de april 



Kvænangen . 



90 - 



0.75° - 



34.21 - 



21de „ Jøkelfjord. . . . 



90 - 



1.4° - 



34.3o - 



27de ,, 



Porsangerfjord . 



200 - 



0.2° - 



34.48 - 



Occurrence. St. 267, 290, 323, 357, 363, Pors- 

 anger Fjord. 



This species was first discovered by M. Sårs on his 

 journey through Lofoten and Finmark in 1849. In his 

 report, it was briefly described under the name Tubidipora 

 lucernaria. It was found again in Finmark, in 1856, by 

 M'Andrew, and Busk identified it erroneously with Jame- 

 son's species Domopora truncata. The species was subse- 

 quently described at greater length by M. Sars (23) and 

 Smitt (24. IT). 



Lorenz (16, p. 99) records Domopora stellata, Gold- 

 fuss, from Jan Mayen, but the expression „durch einen 

 besonders diinnen Stiel ausgezeichnet", shows that it has 

 been Defrancia lucernaria. (Jan Mayen ought therefore 

 to be omitted from the list of places where Domopora stel- 

 lata is found). 



According to this, Defrancia lucernaria has the fol- 

 lowing distribution: the Kara Sea, the Kola Peninsula, 

 Spitsbergen, Greenland (Levinsen, Smitt), Jan Mayen (Lo- 

 renz), the north of Norway (M. Sars). Sars has found the 

 species in Norway, at Vadsø, in the Komagfjord and Ox- 

 fjord (Finmark), at Beian (Trondhjem Fjord), and a de- 

 formed specimen in the Kristiania Fjord. Aurivillius men- 

 tions it from Kvænangen, and I found it in the early part 

 of 1899 in various places from Lofoten to Porsanger Fjord. 

 In the mean time, I would set Lofoten as the southern 

 limit of the species on our coast 5 for the single (possibly 

 also subfossilised) specimen found by M. Sars at Vallø in 

 the Kristiania Fjord, does not justify the removal of the 

 distribution limit thither. Nor has it been found again at 

 Beian since Sars's day. It is, however, an interesting 

 fact that this peculiarly arctic form has been observed 

 during this century both in the Trondhjem and Kristiania 

 Fjords. In order to give a representation of the physical 

 conditions in which Defrancia lucernaria lives, 1 will give 

 the depth, temperature and salinity at some of the places 

 where the species was observed during my journey at the 

 beginning of 1899, and at the North Atlantic Expedition 

 Stations. 



1899 



Place 



Depth 



Tempera- 

 ture 



Salinity 



March 3 



Kirkfjord .... 

 (Moskenesø) 



50 m. 



2.5° C. 



33.40 % 



April 19 



Kvænangen . 



90 - 



0.75° - 



34.21 - 



„ 21 



Jøkelfjord .... 



90 - 



1.4° - 



34.3.-) - 



, 27 



Porsanger Fjord 



200 - 



0.2° - 



34.48 - 



t 



' ■ 



