26 Robert Fries. 



— inom Jemtlands Ian ar den annu ej observerad. I Dalarne der- 

 emot, men synnerligast i Bohuslan och Norra Halland ar den relativt 

 allman *). 



Prognos. Favus ar en med ratta for sin Iangvarighet och en- 

 vishet fruktad sjukdom. Lemnad at sig sjelf torde den ganska sallan 

 upphora, forran haret till storre delen ar forstordt. (Har den sitt sate 

 pa kroppen, plagar den deremot, sasom vi ofvan sett, inom kort sjelf- 

 mant forsvinna 2 ). Nagon fara for lifvet torde den likval hogst sal- 

 lan — och da genom sina coraplicationer — medfora. Prognosen be- 

 ror pa dess sate och utstrackning, tiden for dess duration — samt 

 pa, mojligheten att underkasta den rationell behandling, hvarunder ut- 

 sigten for dess botande ar saker, ehuru lang tid dertill erfordras 3 ). 



Behandliogen har till uppgift att aflagsna eller doda mogel- 

 svampen. Det harvid numera allmant brukliga forfarandet — hvilket 

 redan i den uraldriga becklufvan har sin forebild — ar epilationen. 

 Denna tillgar i korthet pa, foljande satt. Sedan haret blifvit kort- 

 klippt och rufvorna genom repeterad ingnidning af olja vederborligen 

 uppmjukats, aflagsnas de fullstandigt, och hufvudet tvattas med sap- 

 vatten. Harp a utdragas med pincett, stra efter stra, de pa, det sjuka 

 stallet och i dess narmaste omgifning befintliga har, hvarje dag pa, en 

 eller annan qvadrattums yta. Sa snart pa, detta satt hela den an- 

 gripna fiacken — under fornyade saptvattningar — blifvit renplockad, 

 borjar man anyo med den plats, hvarifran man utgick — o. s. v. anda 

 till dess all fjallbildning upphort, da moglet ar att anse sasom utro- 

 tadt. Detta forfaringssatt ar sakerligen det enklaste och anvandes i 

 allmanhet pa, de svenska sjukhusen. Qtomlands forenas dermed van- 

 ligen application af "parasitdodande medel", sasom sublimat, oleum 

 cadinum, arsenik, veratrin, creosot, terpentin o. s. v. Bland dessa 

 ingar sannolikt sublimatet till storre delen chemisk forening med de 

 ytligare hudlagren och tranger svarligen pa djupet, likasom ej heller 

 oleum cadinum. Deremot torde de lattfiytande terpentinoljan och creo- 

 soten utan svarighet nedtranga i djupet af harfollikeln och — da, de 



') Jfr Troilius: "Om Favus, Herpes tondens och Alopecia areata samt 

 deras foreteelser inom Sverige" ("ELygiea" b. XXV. M 10). 



2 ) I "Berl. Klin. Wochenschr." 1866 M 42 meddelas likval ett fall, der 

 sjukdoraen, som inalles varat 44 ar (fran fflrsta barndomen), efter att i 26 

 ar endast hallit sig till hufvudet, spridde sig till balen och nedre extremi- 

 teterna, der den slutligen antog enorma dimensioner. 



3 ) F8r de under aren 1853 — 62 pa Serafiraer-Lazarettet i Stockholm var- 

 dade Favus-sjuke uppgick medelunderhalls-tiden till 233 dagar, hvilket dock 

 till nagon del berott af brist pa personer for att verkstalla epilationen 

 (Troilius). 



