Svampbildningar pa menniskans hud. 9 



rad sraa korn, hvilka ej vidrora hvarandra men mot grenarnes an- 

 dar ("receptacula") smaningom tillvaxa i storlek, narma sig och slut- 

 ligen na, hvarandra saint andtligen synas sammansmalta med den om- 

 gifvande vaggens membran och afsnoras — sa att ofvergangen till 

 conidier ("sporer") ar omarklig; conidierna aflanga (vanl.), runda 1. 

 mera sallan oregelbundna, 0,003—0,010 m. m., perlbandslikt forenade 

 (moniliformia) 1. oregelbundet hopade; de aro starkt ljusbrytande, 

 endast de storre innehallande en liten karna; deras antal betydl. 

 ofvervagande myceliitradarnes. 



Anra. Beskrifningarne aro hos forfattarne vanligen orediga och differera 

 ej obetydligt, hvilket hufvudsakligen beror pa bemodandet att med stranga 

 granser skilja mycelium och "receptacula", mellan hvilka ofvergangen ar 

 successiv. 



Svampen borjar sasom en fin punktering pa ett antal epidermis- 

 celler, n. alltid, sasom det synes, i nedre delen af harets epidermis- 

 canal; de harifran utvaxande mycelii-tradarne gifva upphof till de 

 characteriska conglomerater, hvilkas form och utseende vi nedan (un- 

 der Favus) skola beskrifva. Har ma blott anforas, att i det inre 

 af dessa "favi" finnas conidier i otalig mangd, mot periferien blan- 

 dade med myceliet, och ytterst ett tunnt, amorpht lager eller en 

 capsel ("stroma", "gangue amorphe"), som (enl. de fiesta forfattare) 

 bestamdt tillhor svampen och ej den omgifvande epidermis eller 

 deraf producerats. — For ofrigt intranger afven svampen i sjelfva 

 harfollikeln samt mellan harets langsfibriller (t o. m. anda ner i 

 bulben: Hoffmann) — eller mellan nagellamellerna. 



Naturalhistoria ("modervaxt" etc.). Ehuru redan forut af 

 Hebra och andra uttslats den asigten, att den endast borde anses 

 for en outvecklad form af "vanligt mogel", gissningsvis Penicillium 

 crustaceum Fi\, har forst pa, sista tiden fragan om dess egentliga 

 ursprung och forhallande till ofriga hudparasiter borjat vetenskap- 

 ligt behandlas, sa, att den for narvarande utgor, sa, att saga, en 

 af Mycologiens brannande fragor. — Redan 1845 skall Remak 

 pa, ett apple ur Favus-svampen uppdragit Penicill. crust, (under 

 hvilka forsigtighetsmatt kanna vi ej). Lowe 1 ) och Kobner 2 ) 

 gjorde nya, men ofullkomliga odlingsforsok, pa, grand af hvilka 

 den forre identifierade Achorion med Aspergilhis glaucus Lk., den 

 sednare hanforde den till slagtet Penicillium. — Pa, klinisk vag 



') "Ann. & Mag. of Nat. Hist." b. XX. 



2 ) "Klin, und exper. Mittheilungen aus der Permatologie und Syphil," 

 Erl. 1864. 



- 



