Om Svampbildningar pa menniskans hud ocli deraf fdrorsakade 



sjukdomar. 



Af 



Oscar Robert Fries. 



Under den maktiga utveckling, som Medicinen pa sednare tider snab- 

 bare an nagonsin erfarit — sedan allvarlig, rastlos forskning allesta- 

 des intagit de lockande men tomma hypothesernas plats — , har den 

 skyndat att fran sina hjelpvetenskaper tillegna sig och vidare utveckla 

 resultaterna af de afven der allt djupare trangande undersokningarne. 

 Haraf forklaras, att nastan hvarje vigtigare upptackt pa naturveten- 

 skapernas orarade afven inom Medicinens historia betecknas af en mer 

 eller mindre ingripande forandring, ett storre eller mindre steg framat. 

 Till de talrika beroringspunkter mellan Medicin och Botanik, hvilka 

 redan fran deras forsta barndom nara forenat de begge vetenskaperna 

 med hvarandra, kom, sedan microscopet oppnat insigt i de lagre or- 

 ganismernas byggnad och lefnadsforhallanden, genora Bassi's upp- 

 tackt af muscardinet (1835) ett nytt uppslag i fragan om vissa sjuk- 

 domsformers ursprung och ratta natur. Val hade redan forut nagon 

 gang pa djur antraffats svamparter (t. ex. Sporendonema muscce, Isa- 

 rice), men forst genom de svara harjningar, som den af Botrytis Bas- 

 siana bland silkesmasken fororsakade farsot astadkom, fastes storre 

 uppmarksamhet vid detta amne. Harigeuom gafs impulsen till Schon- 

 lein's och Gruby's m. fl. upptackter af hudparasiterna , for hvilka 

 iakttagelsers vidare utveckling vi i derma uppsats skola redogora, 

 Berg's af torsksvampen o. s. v. — Snart gick man likval for langt 

 och lat hypotheserna ersatta facta — och sedan Henle, utan stod 

 af observationer, genom uppstallande af en botanisk parasit-theori sokt 

 forklara de miasmatiska och contagiosa sjukdomarne, intradde en re- 

 action, som nastan helt och hallet uppgaf undersokningarne pa, detta 

 fait och tillerkande aetiologisk betydelse egentligen endast at hudpara- 

 siterna, stundom ej ens at dessa. 



I 



Cl (Ti fl X : ': '" I 



