﻿47 
  

  

  2. 
  Farum 
  Sø. 
  

  

  Kort 
  II 
  B. 
  

  

  Opmaalingen 
  foretoges 
  væsentlig 
  ved 
  Hjælp 
  af 
  lOOm-Linen. 
  Kun 
  enkelte 
  Steder, 
  

   saaledes 
  i 
  Vestenden 
  og 
  i 
  den 
  sydlige 
  Bugt 
  lagdes 
  Sivranden 
  ind 
  ved 
  Generalstabsguidernes 
  

   Hjælp. 
  Endvidere 
  suppleredes 
  disse 
  Maalinger 
  ved 
  nogle 
  faa 
  Sekstantmaalinger, 
  samt 
  

   ved 
  Iagttagelser 
  paa 
  Stedet. 
  

  

  Farum 
  Sø 
  ligner 
  i 
  Størrelse 
  og 
  Form 
  meget 
  Bagsværd 
  Sø, 
  idet 
  den 
  ligesom 
  denne 
  

   har 
  en 
  smallere 
  vestlig 
  Del 
  og 
  en 
  bredere 
  østlig, 
  men 
  medens 
  Bagsværd 
  Sø's 
  Længde- 
  

   retning 
  nærmest 
  ligger 
  i 
  VNV.-lig 
  Retning, 
  er 
  Farum 
  Sø 
  strakt 
  i 
  VSV. 
  -lig 
  Retning. 
  Den 
  

   største 
  Forskel 
  mellem 
  de 
  to 
  Søer 
  er 
  der 
  imidlertid 
  i 
  Dybdeforholdene. 
  Farum 
  Sø 
  naar 
  

   en 
  ret 
  betydelig 
  Dybde, 
  nemlig 
  16 
  m 
  og 
  har 
  ligesom 
  Furesøen 
  en 
  meget 
  uregelmæssig 
  

   Bund, 
  ofte 
  med 
  bratte 
  Skrænter. 
  Store, 
  flade, 
  lavvandede 
  Partier 
  findes 
  kun 
  ved 
  Syd- 
  

   kysten 
  i 
  den 
  store 
  Bugt, 
  og 
  her 
  er 
  Plantebælterne 
  ogsaa 
  bredest. 
  Langs 
  Nordkysten 
  

   falder 
  Bunden 
  de 
  fleste 
  Steder 
  brat 
  ned 
  til 
  stor 
  Dybde, 
  og 
  som 
  Følge 
  heraf 
  er 
  Vege- 
  

   tationsbælterne 
  smalle. 
  

  

  Om 
  Sivbælterne, 
  der 
  bestaar 
  af 
  de 
  sædvanlige 
  3 
  Arter, 
  er 
  at 
  bemærke, 
  at 
  alminde- 
  

   ligst 
  er 
  Phragmites 
  og 
  Scirpus, 
  der 
  de 
  fleste 
  Steder 
  vokser 
  Side 
  om 
  Side. 
  Typha 
  staar 
  

   mest 
  yderst 
  i 
  Bæltet 
  og 
  danner 
  Sivranden 
  paa 
  store 
  Strækninger, 
  navnlig 
  i 
  Søens 
  Vest- 
  

   ende 
  og 
  paa 
  Sydkysten. 
  I 
  Sivbæltet 
  forekommer 
  hist 
  og 
  her: 
  

  

  Equisetum 
  limosum 
  

   Carex 
  rostrata. 
  

  

  Naar 
  undtages 
  en 
  smal 
  Nymphæa-Gvuppe 
  i 
  Vestenden 
  af 
  Søen, 
  findes 
  Nymphæacee- 
  

   Associationen 
  i 
  Farum 
  Sø 
  udelukkende 
  blandet 
  mellem 
  Sivene, 
  saaledes 
  at 
  vi 
  de 
  fleste 
  

   Steder 
  har 
  disse 
  to 
  Samfund 
  voksende 
  sammen. 
  Polygonum 
  amphibium 
  har 
  jeg 
  ikke 
  

   bemærket 
  i 
  Søen; 
  men 
  derimod 
  har 
  de 
  tre 
  øvrige 
  Arter 
  Nymphæa 
  alba, 
  Nuphar 
  luteum 
  

   og 
  Potamogeton 
  nalans 
  stor 
  Udbredelse. 
  

  

  Blandt 
  Po/amo</e/on-Associationens 
  Arter 
  danner 
  Potamogeton 
  lucens 
  navnlig 
  paa 
  

   Nordkysten 
  et 
  smalt 
  Bælte 
  umiddelbart 
  udenfor 
  Sivbæltet, 
  men 
  dens 
  Udbredelse 
  er 
  

   ellers 
  i 
  det 
  hele 
  ikke 
  stor. 
  I 
  det 
  samme 
  Bælte 
  forekommer 
  ligeledes: 
  

  

  Batrachiurn 
  circinnaium 
  

   Potamogeton 
  pectinatus 
  

   — 
  perfoliatus. 
  

  

  Potamogeton 
  crispus 
  vokser 
  derimod 
  væsentlig 
  paa 
  den 
  »Tærskel« 
  med 
  lavt 
  Vand, 
  

   der 
  forbinder 
  Nord- 
  og 
  Sydkysten 
  i 
  den 
  vestlige 
  Del 
  af 
  Søen. 
  

  

  De 
  helt 
  submerse 
  Limnæers 
  Association 
  er 
  udelukkende 
  repræsenteret 
  af 
  Fonti- 
  

   nalis 
  antipyretica, 
  som 
  dog 
  ikke 
  synes 
  at 
  være 
  meget 
  udbredt. 
  Jeg 
  har 
  fundet 
  den 
  i 
  

   2 
  1 
  / 
  2 
  -6 
  1 
  / 
  2 
  m 
  Dybde. 
  

  

  Af 
  Hydrochariternes 
  Samfund 
  har 
  jeg 
  fundet 
  3, 
  nemlig: 
  

  

  Ceratophyllum 
  demersum 
  

   Utricularia 
  sp. 
  

   Myriophyllum 
  spicatum. 
  

  

  