﻿55 
  

  

  Myriophyllum 
  spicatum 
  % 
  — 
  2% 
  m 
  

  

  verticillalum 
  2 
  - 
  

  

  Stratiotes 
  aloides 
  1 
  — 
  2 
  - 
  

  

  Hydrocharis 
  morsus 
  ranæ 
  2 
  - 
  

  

  Utricularia. 
  vulgaris 
  % 
  — 
  1 
  % 
  - 
  

  

  Ceralophyllum 
  demersum 
  1% 
  - 
  

  

  Disse 
  Arter 
  danner 
  næsten 
  aldrig 
  rene 
  Bevoksninger, 
  men 
  vokser 
  blandede 
  mellem 
  

   Limnæerne 
  eller 
  Rorsumpens 
  Planter. 
  

  

  Deres 
  væsentligste 
  Omraade 
  er 
  den 
  inderste 
  Del 
  af 
  Vigene 
  paa 
  Nordkysten. 
  Her 
  

   danner 
  Slraliotes 
  ofte 
  tætte 
  Grupper, 
  og 
  enkelte 
  Steder 
  er 
  Myriophyllum 
  verlicillatum 
  

   meget 
  talrig. 
  M. 
  spicalum 
  findes 
  derimod 
  spredt 
  i 
  næsten 
  alle 
  Bælter 
  Søen 
  over. 
  Hydro- 
  

   charis 
  er 
  ikke 
  meget 
  udbredt 
  og 
  trives 
  kun 
  i 
  de 
  mest 
  beskyttede 
  Vige. 
  Utricularia 
  findes 
  

   saavel 
  flere 
  Steder 
  ved 
  Nordkysten 
  som 
  mellem 
  Potamogeton 
  lucens 
  ved 
  Sydkysten. 
  

  

  Om 
  vore 
  Søers 
  Tillukning. 
  

  

  De 
  botaniske 
  Studier 
  ude 
  paa 
  de 
  Smaasøer, 
  der 
  hidtil 
  har 
  været 
  Tale 
  om, 
  særlig 
  

   Forholdene 
  vedrørende 
  Bagsværd 
  og 
  Lyngby 
  Sø, 
  foranlediger 
  mig 
  til 
  at 
  fremkomme 
  med 
  

   følgende 
  Bemærkninger. 
  

  

  Man 
  hører 
  saa 
  ofte 
  den 
  Udtalelse 
  fremsat: 
  Hvor 
  kan 
  det 
  være, 
  at 
  én 
  Sø 
  

   lukker 
  sig 
  med 
  rivende 
  Fart, 
  medens 
  en 
  anden, 
  der 
  ligger 
  i 
  Nærheden 
  og 
  ganske 
  ligner 
  

   den, 
  holder 
  sig 
  fuldkommen 
  aaben. 
  Spørgsmaalet 
  er 
  ganske 
  naturligt; 
  jeg 
  har 
  stillet 
  

   mig 
  det 
  selv 
  mange 
  Gange, 
  men 
  har 
  ofte 
  haft 
  vanskeligt 
  ved 
  at 
  besvare 
  det. 
  Det 
  synes 
  

   mig, 
  som 
  om 
  denne 
  Undersøgelse, 
  naar 
  man 
  sammenligner 
  de 
  her 
  behandlede 
  Søer, 
  deres 
  

   Dybdeforhold, 
  Vandets 
  Gennemsigtighed, 
  deres 
  Stilling 
  i 
  Forhold 
  til 
  Sol 
  og 
  fremher- 
  

   skende 
  Vind 
  samt 
  deres 
  Plantevækst, 
  er 
  i 
  Stand 
  til 
  at 
  yde 
  Bidrag 
  til 
  dette 
  Spørgsmaals 
  

   Besvarelse. 
  

  

  De 
  Planter, 
  der 
  væsentligst 
  bidrager 
  til 
  vore 
  Søers 
  Lukning, 
  hører 
  formentlig 
  til 
  

   Rørsumpenes 
  Samfund, 
  endvidere 
  har 
  Planter 
  med 
  Flydeblade, 
  Nymphæaceernes 
  og 
  

   Potamogetonaceernes 
  Samfund 
  en 
  meget 
  stor 
  Betydning. 
  I 
  vore 
  mindre, 
  mere 
  lavvandede 
  

   Søer 
  spiller 
  derimod 
  de 
  helt 
  submerse 
  Planter 
  i 
  det 
  hele 
  en 
  mere 
  underordnet 
  Rolle. 
  

   Det 
  har 
  ofte 
  slaaet 
  mig, 
  hvormange 
  af 
  disse 
  Søer 
  der 
  har 
  fuldkommen 
  nøgen 
  Bund; 
  

   den 
  enste 
  Plante, 
  der 
  mig 
  bekendt 
  her 
  spiller 
  en 
  Rolle 
  som 
  virkelig 
  bunddækkende, 
  er 
  

   Fonlinalis. 
  Characeer 
  kan 
  ganske 
  mangle. 
  Der 
  er 
  jo 
  her 
  en 
  meget 
  væsentlig 
  Forskel 
  

   mellem 
  disse 
  Smaasøer 
  og 
  de 
  større 
  Søer. 
  De 
  helt 
  sumberse 
  Limnæers 
  Formation 
  kan 
  

   jo 
  i 
  disse 
  sidstnævnte 
  paa 
  4—1 
  ni 
  danne 
  store 
  sammenhængende, 
  submerse 
  Enge, 
  hvortil 
  

   vore 
  Smaasoer 
  i 
  Alm. 
  intet 
  Sidestykke 
  byder. 
  En 
  saa 
  frodig 
  vegetationsklædt 
  Slette 
  

   som 
  Store 
  Kalven 
  i 
  Furesø 
  findes 
  vist 
  aldrig 
  i 
  vore 
  Smaasoer. 
  Grunden 
  hertil 
  er 
  for- 
  

   mentlig 
  den, 
  at 
  Lyset 
  paa 
  4 
  — 
  6 
  m 
  i 
  Smaasøerne, 
  hvor 
  mærkeligt 
  det 
  end 
  lyder, 
  er 
  langt 
  

   svagere 
  end 
  Lyset 
  paa 
  4 
  — 
  6 
  m 
  i 
  de 
  større 
  Soer. 
  Dels 
  er 
  Planktonkvantiteten 
  i 
  først- 
  

   nævnte 
  i 
  Sommerhalvaaret 
  saa 
  uhyre, 
  dels 
  er 
  Bunden 
  i 
  vore 
  Søer 
  i 
  al 
  Almindelighed 
  saa 
  

   løs, 
  at 
  den 
  ringeste 
  Vind 
  i 
  lave 
  Soer 
  kan 
  sætte 
  hele 
  Bundoverfladen 
  tilvejrs. 
  I 
  begge 
  

  

  