﻿24 
  

  

  midt 
  i 
  Søen, 
  noget 
  Nord 
  for 
  Rankerne 
  og 
  paa 
  Højde 
  med 
  Luknam. 
  I 
  Sammenligning 
  

   med 
  saa 
  mange 
  andre 
  Søer 
  er 
  Dybet 
  jo 
  meget 
  ringe. 
  Det 
  er 
  dog 
  vistnok 
  Landets 
  dybeste 
  

   Punkt. 
  Naar 
  man 
  betænker, 
  at 
  alle 
  tilgrænsende 
  Have, 
  Bælthavet 
  med 
  Øresund 
  

   og 
  Østersøen 
  til 
  Falsterbo-Darsserort, 
  bortset 
  fra 
  enkelte 
  smalle 
  Render 
  er 
  lavere, 
  

   ja 
  endog 
  som 
  Regel 
  betydelig 
  lavere, 
  maa 
  man 
  egentlig 
  snarere 
  undres 
  over, 
  at 
  en 
  af 
  

   vore 
  Søer 
  kan 
  opvise 
  saa 
  stort 
  et 
  Dyb. 
  

  

  At 
  gaa 
  nærmere 
  ind 
  paa 
  de 
  enkelte 
  Kurvers 
  Forløb 
  anser 
  jeg 
  ikke 
  for 
  formaals- 
  

   tjenligt. 
  Paa 
  Søbunden 
  optræder 
  kun 
  tre 
  Fænomener, 
  som 
  fortjener 
  lidt 
  nærmere 
  Om- 
  

   tale; 
  det 
  ene 
  er 
  Skalbæltet 
  og 
  Skalbankerne, 
  der 
  findes 
  langs 
  Kysten, 
  det 
  andet 
  er 
  Søens 
  

   Stenaflejringer, 
  det 
  tredie 
  Rrunjærnstensaflejringerne. 
  Hertil 
  bør 
  knytte 
  sig 
  nogle 
  Re- 
  

   mærkninger 
  om 
  Rundens 
  ReskafTenhed 
  udenfor 
  ca. 
  20 
  Meter 
  Kurven. 
  

  

  Skalbæltet 
  og 
  Skalbankerne. 
  Om 
  disse 
  Dannelser, 
  der 
  paavistes 
  i 
  Furesø 
  1900 
  

   —1901, 
  er 
  der 
  i 
  Tidens 
  Løb 
  fremsat 
  forskellige 
  Anskuelser. 
  Det 
  godtgjordes 
  1901, 
  at 
  

   Furesøens 
  Molluskskaller 
  ganske 
  overvejende 
  opsamledes 
  i 
  et 
  Rælte 
  paa 
  8 
  — 
  11 
  m 
  Vand. 
  

   Udenfor 
  dette 
  Rælte, 
  særlig 
  udenfor 
  15 
  m, 
  var 
  Antallet 
  af 
  Skaller 
  meget 
  ringe; 
  paa 
  20 
  — 
  

   30 
  m 
  bragte 
  Skraben 
  kun 
  enkelte 
  Eksemplarer 
  op 
  (W-L. 
  1901 
  p. 
  66). 
  Indad 
  mod 
  

   Land 
  var 
  Forholdet 
  til 
  forskellige 
  Tider 
  af 
  Aaret 
  paa 
  forskellige 
  Lokaliteter 
  i 
  høj 
  

   Grad 
  vekslende. 
  Til 
  Forstaaelsen 
  af 
  Skalbæltets 
  Genese 
  gaves 
  følgende 
  Forklaring. 
  Ud- 
  

   adtil 
  opstaar 
  Grænsen 
  ganske 
  naturlig 
  derved, 
  at 
  Ræltet, 
  bortset 
  fra 
  Pisidierne, 
  danner 
  

   Ydergrænsen 
  for 
  alt 
  Molluskliv 
  i 
  Søerne. 
  Indadtil 
  opstaar 
  Grænsen, 
  fordi 
  Skallerne 
  

   indenfor 
  ca. 
  7 
  m 
  angribes 
  mekanisk 
  af 
  Rølgeslaget 
  og 
  kemisk 
  af 
  Planterne. 
  De 
  pulveri- 
  

   seres 
  og 
  korroderes; 
  Forholdene 
  er 
  her 
  inde 
  altfor 
  urolige, 
  til 
  at 
  der 
  kan 
  finde 
  større 
  

   Skalaflejringer 
  Sted. 
  

  

  Ud 
  fra 
  den 
  Kendsgerning, 
  at 
  man 
  i 
  Skalbæltet 
  aldeles 
  overvejende 
  kun 
  finder 
  Skaller 
  

   af 
  de 
  Mollusker, 
  der 
  enten 
  lever 
  i 
  det 
  eller 
  ved 
  Ræltets 
  Grænser 
  (Unio, 
  Anodonta, 
  Yal- 
  

   vata 
  piscinalis 
  antiqua 
  og 
  Bilhynia, 
  men 
  kun 
  i 
  meget 
  ringere 
  Grad 
  af 
  Lungesnegle), 
  slut- 
  

   tede 
  jeg 
  mig 
  til, 
  at 
  Ræltet 
  ganske 
  overvejende 
  opbygges 
  af 
  de 
  Mollusker, 
  der 
  lever 
  ude 
  

   i 
  det. 
  Det 
  store 
  Misforhold, 
  der 
  fandtes 
  mellem 
  de 
  uhyre 
  Masser 
  af 
  Skaller 
  og 
  de 
  meget 
  

   faa, 
  levende 
  Dyr 
  lod 
  sig 
  naturlig 
  forklare 
  saaledes, 
  at 
  Skallerne 
  i 
  Tidens 
  Lob 
  aflejredes 
  

   i 
  det 
  bløde, 
  konserverende 
  Dynd. 
  Der 
  henvistes 
  til, 
  at 
  Skallerne 
  ojensynlig 
  var 
  meget 
  

   gamle, 
  ofte 
  kridtagtige, 
  bløde. 
  Man 
  havde 
  i 
  Skalbæltet 
  med 
  Aflejringer 
  at 
  gore, 
  hvis 
  

   Vækst 
  langsomt 
  var 
  blevet 
  oget 
  over 
  meget 
  lange 
  Tidsrum. 
  Da 
  det 
  nu 
  viste 
  sig, 
  at 
  der 
  

   i 
  Søbunden, 
  netop 
  hvor 
  Skalbæltet 
  laa, 
  ofte 
  fandtes 
  Banker, 
  tilskreves 
  disse 
  Molluskernes 
  

   opbyggende 
  Virksomhed; 
  de 
  blev 
  i 
  saa 
  Henseende 
  for 
  Ferskvandets 
  Vedkommende 
  sam- 
  

   menlignet 
  med 
  Koraldyrenes 
  i 
  Havet. 
  At 
  Skalbæltet 
  i 
  det 
  store 
  og 
  hele 
  skulde 
  være 
  

   opstaaet 
  ved 
  Transport 
  af 
  Materiale 
  indefra 
  udefter, 
  ansaa 
  jeg 
  for 
  usandsynligt, 
  særlig 
  

   fordi 
  vi 
  formentlig 
  ikke 
  kender 
  til 
  Faktorer, 
  der 
  paa 
  den 
  ene 
  Side 
  skulde 
  være 
  i 
  Stand 
  

   til 
  at 
  aflejre 
  Materialet 
  saa 
  langt 
  ud 
  og 
  paa 
  den 
  anden 
  Side 
  heller 
  ikke 
  længere 
  o: 
  

   ikke 
  ud 
  over 
  ca. 
  lim. 
  Da 
  jeg 
  senere 
  fandt 
  Skalbæltet 
  og 
  Skalbanker 
  i 
  andre 
  danske 
  

   Søer, 
  sluttede 
  jeg, 
  at 
  vi 
  her 
  havde 
  at 
  gøre 
  med 
  Fænomener, 
  der 
  hos 
  os 
  ganske 
  nød- 
  

   vendig 
  maatte 
  dannes 
  i 
  Søer 
  af 
  Middeldyb, 
  hvis 
  Kyster 
  ikke 
  skraaner 
  for 
  stærkt, 
  og 
  

   som 
  har 
  stærkt 
  kalkholdigt 
  Vand. 
  

  

  Samtidig 
  og 
  senere 
  har 
  andre 
  beskæftiget 
  sig 
  med 
  disse 
  Dannelser 
  (A. 
  C. 
  Johansen, 
  

  

  