﻿13 
  

  

  bæltet 
  er 
  i 
  alt 
  væsentligt 
  blevet 
  bekræftet, 
  om 
  end 
  Forekomsten 
  af 
  Skaller 
  udenfor 
  Skal- 
  

   bæltet 
  er 
  noget 
  større, 
  end 
  jeg 
  troede. 
  At 
  de 
  er 
  bundhøj 
  nende 
  i 
  en 
  bestemt 
  Sødybde 
  er 
  

   nu 
  utvivlsomt. 
  

  

  4. 
  Brunjærnstenens 
  Forekomst 
  i 
  Søen 
  kan 
  kortlægges; 
  dens 
  Genese 
  maa 
  vistnok 
  

   i 
  sine 
  Hovedtræk 
  nu 
  siges 
  at 
  være 
  fastslaaet. 
  

  

  5. 
  Furesøbundens 
  Dyreliv 
  er 
  vel 
  nu 
  i 
  alt 
  væsentligt 
  kendt; 
  der 
  er 
  i 
  Kap. 
  6 
  givet 
  

   et 
  Forsog 
  paa 
  at 
  forstaa 
  den 
  ejendommelige 
  Sammensætning, 
  denne 
  Fauna 
  har. 
  

  

  Det 
  maa 
  bemærkes, 
  at 
  der 
  ikke 
  er 
  taget 
  noget 
  Hensyn 
  til 
  Plantebælterne 
  i 
  Sølle- 
  

   rød 
  Sø, 
  ligesom 
  den 
  lille 
  Vejlesø 
  ved 
  Holte 
  slet 
  ikke 
  er 
  medtaget 
  i 
  Undersøgelsen. 
  Grunden 
  

   hertil 
  er 
  denne, 
  at 
  disse 
  Søer 
  i 
  den 
  Grad 
  er 
  paavirkede 
  af 
  Kulturen, 
  at 
  det 
  var 
  menings- 
  

   løst 
  at 
  studere 
  Plantebælter, 
  og 
  for 
  Vejlesøs 
  Vedkommende 
  ogsaa 
  Dybdeforholdene. 
  

   Bredderne 
  er 
  overvejende 
  Villahaver, 
  og 
  i 
  Vejlesø 
  har 
  i 
  Aaringer 
  Søllerød 
  Kommune 
  

   ledet 
  Spildevandet 
  ind. 
  

  

  Der 
  var 
  adskillige 
  Undersøgelser, 
  jeg 
  gerne 
  havde 
  knyttet 
  til 
  Hovedundersø- 
  

   gelsen 
  og 
  set 
  udført 
  samtidig. 
  Af 
  Hensyn 
  til 
  de 
  botaniske 
  Studier 
  havde 
  det 
  været 
  hel- 
  

   digst, 
  om 
  der 
  havde 
  foreligget 
  Studier 
  over 
  Søvandets 
  Gennemsigtighed 
  maalt 
  med 
  hvid 
  

   Skive 
  i 
  de 
  forskellige 
  Søer. 
  Skal 
  saadanne 
  have 
  Betydning, 
  maatte 
  de 
  udføres 
  regel- 
  

   mæssig, 
  hver 
  Maaned 
  et 
  Aar 
  igennem. 
  For 
  Furesøens 
  Vedkommende 
  foreligger 
  saa- 
  

   danne 
  fra 
  ældre 
  Tid. 
  Det 
  vides, 
  at 
  Gennemsigtigheden 
  maalt 
  med 
  hvid 
  Skive 
  i 
  Aarets 
  

   Løb 
  svinger 
  fra 
  5 
  til 
  9 
  m 
  (W-L. 
  1904 
  p. 
  25). 
  Furesøen 
  hører 
  til 
  vore 
  klareste 
  Søer, 
  men 
  

   den 
  staar 
  i 
  saa 
  Henseende 
  tilbage 
  for 
  de 
  alpine, 
  dog 
  ikke 
  saa 
  meget 
  som 
  man 
  er 
  tilbøjelig 
  

   til 
  at 
  tro. 
  Den 
  er 
  klarere 
  end 
  Bodensøen 
  (4.1 
  m 
  om 
  Sommeren, 
  6.7 
  m 
  om 
  Vinteren), 
  

   Genfersøen 
  er 
  om 
  Sommeren 
  6, 
  om 
  Vinteren 
  15,5 
  (Forel 
  (1895, 
  p. 
  418)). 
  Vattern 
  er 
  

   efter 
  Ekman 
  (1915, 
  p. 
  157) 
  mærkværdig 
  klar; 
  om 
  Sommeren 
  14 
  — 
  17 
  m. 
  

  

  Jeg 
  havde 
  tænkt 
  mig 
  Muligheden 
  af, 
  at 
  man 
  paa 
  Stationerne, 
  samtidig 
  med 
  at 
  

   Lodskuddene 
  toges, 
  tillige 
  tog 
  Bundprøver 
  op, 
  der 
  skulde 
  konserveres 
  og 
  anvendes 
  til 
  

   kemiske 
  Undersøgelser. 
  Desværre 
  lod 
  dette 
  sig 
  ikke 
  gøre. 
  Tiden, 
  der 
  medgik 
  til 
  at 
  tage 
  

   Lodskuddene, 
  var 
  i 
  sig 
  selv 
  saa 
  lang, 
  at 
  det 
  blev 
  umuligt 
  samtidig 
  at 
  sørge 
  for 
  Optagelse 
  

   af 
  Bundprøver. 
  En 
  Gennemførelse 
  af 
  Planen 
  i 
  saa 
  Henseende 
  vilde 
  have 
  medført, 
  at 
  

   hele 
  Mandskabet, 
  Guider 
  og 
  Menige, 
  var 
  blevet 
  holdt 
  langt 
  over 
  den 
  dobbelte 
  Tid, 
  noget 
  

   der 
  formentlig 
  ikke 
  var 
  forsvarligt. 
  

  

  Det 
  havde 
  endvidere 
  været 
  baade 
  naturligt 
  og 
  ønskeligt, 
  om 
  man 
  som 
  Afslutning 
  

   paa 
  Arbejdet 
  havde 
  kunnet 
  give 
  en 
  almen 
  Fremstilling 
  af 
  den 
  Maade, 
  hvorpaa 
  hele 
  det 
  

   mærkelige 
  Søterrain 
  er 
  dannet. 
  

  

  Det 
  er 
  en 
  mellem 
  Geologer 
  velkendt 
  Sag, 
  at 
  netop 
  det 
  Terrain, 
  som 
  Mølleaaen 
  

   afvander, 
  hører 
  til 
  dem, 
  der 
  i 
  glacialgeologisk 
  Henseende 
  er 
  allervanskeligst 
  at 
  forstaa. 
  

   Vel 
  er 
  de 
  geologiske 
  Kortblade 
  over 
  Egnen 
  færdige; 
  men 
  det 
  var 
  netop 
  i 
  dette 
  Terrain, 
  

   at 
  Danmarks 
  geologiske 
  Undersøgelse 
  paabegyndte 
  Arbejdet; 
  Kort 
  og 
  Beskrivelse 
  

   er 
  udarbejdet 
  næsten 
  ganske 
  uden 
  Hensyn 
  til 
  Glacialfænomenerne, 
  og 
  uden 
  at 
  de 
  inde- 
  

   holder 
  noget 
  Bidrag 
  til 
  Løsningen 
  af 
  alle 
  Spørgsmaal 
  vedrørende 
  Maaden, 
  hvorpaa 
  Isen 
  

   og 
  dens 
  Smeltevandsfloder 
  udarbejdede 
  Overfladeforholdene. 
  

  

  Har 
  man 
  i 
  Aarevis 
  færdedes 
  i 
  dette 
  i 
  glacial-geologisk 
  Henseende 
  enestaaende 
  

   interessante 
  Terrain, 
  er 
  det 
  naturligt, 
  at 
  man 
  danner 
  sig 
  en 
  Anskuelse 
  om 
  dets 
  Dan- 
  

  

  