﻿102 
  

  

  Eksemplarer, 
  og 
  disse 
  var 
  endda 
  stærkt 
  medtagne. 
  Flere 
  Skaller 
  opskylles 
  paa 
  Land, 
  

   men 
  Hovedparten 
  opløses 
  sikkert, 
  hvor 
  de 
  bundfældes. 
  I 
  det 
  hele 
  synes 
  Sphærium 
  

   at 
  være 
  sjælden 
  i 
  Furesøen 
  i 
  Modsætning 
  til 
  i 
  Farum 
  Sø, 
  hvor 
  jeg 
  gentagne 
  Gange 
  har 
  

   skrabet 
  den 
  paa 
  Bankerne 
  i 
  store 
  og 
  smukke, 
  levende 
  Eksemplarer. 
  I 
  Kanalerne, 
  der 
  

   udgaar 
  fra 
  Furesøen, 
  er 
  den 
  ligeledes 
  særdeles 
  hyppig. 
  

  

  S. 
  (Calyculina) 
  lacusire 
  Miill. 
  har 
  jeg 
  aldrig 
  fundet, 
  hverken 
  død 
  eller 
  levende 
  i 
  

   Furesøen. 
  H. 
  Sell 
  (1901) 
  angiver 
  7 
  mm 
  store 
  Eksemplarer 
  fra 
  Bugten 
  ved 
  Frederiksdal 
  

   tagne 
  paa 
  %m 
  Vand 
  mellem 
  Phragmiles, 
  og 
  C. 
  A. 
  Westerlund 
  anfører 
  S. 
  (Calyculina) 
  

   ryckholli 
  Norm. 
  var. 
  danicum 
  Clessin 
  fra 
  Furesøen 
  (1897, 
  pag. 
  149). 
  

  

  Pisidium 
  amnicum 
  Miill. 
  (T. 
  4, 
  Fig. 
  15 
  — 
  18). 
  

  

  Denne 
  vor 
  største 
  Pisidium- 
  Art 
  hører 
  hjemme 
  inde 
  paa 
  lavt 
  Vand 
  paa 
  Steder, 
  

   hvor 
  der 
  er 
  roligt; 
  dog 
  har 
  jeg 
  i 
  Store 
  Kalv 
  skrabet 
  enkelte 
  Eksemplarer 
  paa 
  dybere 
  Vand, 
  

   4 
  — 
  5 
  m. 
  H. 
  Sell 
  angiver 
  ogsaa 
  at 
  have 
  taget 
  den 
  i 
  1 
  Eksemplar 
  i 
  5 
  m's 
  Dybde, 
  paa 
  

   Østsiden 
  af 
  Soen. 
  I 
  ret 
  stort 
  Antal 
  kan 
  den 
  lindes 
  i 
  Kanalen 
  mellem 
  Furesø 
  og 
  Farum 
  

   Sø. 
  De 
  tomme 
  Skaller 
  kan 
  man 
  samle 
  paa 
  Bredden, 
  men 
  man 
  tager 
  ogsaa 
  ret 
  ofte 
  saa- 
  

   danne 
  ved 
  Skrabning, 
  om 
  end 
  ikke 
  i 
  stor 
  Mængde, 
  højst 
  5 
  — 
  6 
  Stk. 
  i 
  hver 
  Prøve. 
  Dyb- 
  

   derne, 
  hvorpaa 
  disse 
  findes, 
  er 
  2 
  — 
  11 
  m. 
  

  

  Pisidium 
  caserlanum 
  Poli 
  (T. 
  4, 
  Fig. 
  11 
  — 
  14 
  ; 
  T. 
  6, 
  Fig. 
  17, 
  18). 
  

  

  Det 
  er 
  den 
  Pisidie-Art, 
  der 
  har 
  den 
  største 
  Udbredelse 
  i 
  Furesøen, 
  idet 
  den 
  egentlig 
  

   findes 
  overalt. 
  Den 
  optræder 
  kun 
  faatallig 
  og 
  i 
  smaa 
  Eksemplarer 
  inde 
  ved 
  Kysten 
  

   (paa 
  0,2 
  — 
  1 
  m), 
  men 
  Tallet 
  stiger 
  jævnt 
  udadtil, 
  og 
  paa 
  de 
  større 
  Dybder, 
  30 
  — 
  36 
  m, 
  

   kan 
  man 
  endog 
  i 
  een 
  Skrabning 
  tage 
  50 
  — 
  150 
  Individer. 
  Bet 
  sjælden 
  træffer 
  man 
  den 
  

   derfor 
  i 
  Store 
  og 
  Lille 
  Kalv, 
  naar 
  lige 
  undtages 
  den 
  alier 
  yderste 
  Del 
  af 
  disse 
  Bugter. 
  

   — 
  Arten 
  optræder 
  under 
  3 
  forskellige 
  Former. 
  I 
  selve 
  det 
  dybe 
  Furesø-Bassin 
  findes 
  

   foruden 
  den 
  typiske 
  Form 
  (T. 
  4, 
  Fig. 
  14) 
  en 
  meget 
  tykskallet 
  Variant 
  (T. 
  6, 
  Fig. 
  17, 
  18), 
  

   der 
  nærmer 
  sig 
  til 
  P. 
  supinum 
  med 
  Hensyn 
  til 
  Form 
  og 
  Hængsel. 
  Den 
  er 
  nemlig 
  tyk- 
  

   skallet, 
  ret 
  høj 
  og 
  noget 
  trekantet 
  af 
  Form 
  og 
  har 
  et 
  tykt, 
  kraftigt 
  Hængsel. 
  Det 
  er 
  

   den 
  samme 
  Form, 
  der 
  er 
  fundet 
  af 
  H. 
  Lynge 
  i 
  Lyngby 
  og 
  Bagsværd 
  So 
  og 
  er 
  afbildet 
  

   af 
  B. 
  B. 
  Woodward 
  (1913, 
  PI. 
  XV, 
  Fig. 
  20 
  e. 
  g.). 
  I 
  Modsætning 
  til 
  den 
  typiske 
  Form, 
  

   der 
  ogsaa 
  kan 
  findes 
  i 
  mindre 
  Vandsamlinger, 
  træffes 
  denne 
  kun 
  i 
  Søer 
  (Esrom 
  Sø, 
  

   Farum 
  So, 
  Maribo 
  So, 
  Sortedamssoen). 
  Den 
  tredje 
  Form 
  er 
  f. 
  lacuslris 
  B. 
  B. 
  Woodward; 
  

   hos 
  denne 
  er 
  Artskaraktererne 
  lidet 
  udprægede, 
  idet 
  Skallerne 
  er 
  tynde 
  og 
  mere 
  afrundede 
  

   end 
  hos 
  Hovedformen, 
  Hængslet 
  smalt, 
  tyndt 
  og 
  uden 
  den 
  skarpe 
  Bøjning 
  i 
  hojre 
  Skal, 
  

   som 
  findes 
  hos 
  den 
  typiske 
  Form. 
  Den 
  har 
  jeg 
  skrabet 
  i 
  ringe 
  Antal 
  i 
  Store 
  Kalv 
  paa 
  2 
  — 
  

   4 
  m's 
  Dybde. 
  

  

  De 
  tomme 
  Skaller 
  af 
  P. 
  casertanum 
  findes 
  spredt 
  overalt 
  i 
  Søen, 
  i 
  størst 
  Mængde 
  

   dog 
  i 
  Skalbæltet. 
  

  

  Pisidium 
  henslowanum 
  Sheppard 
  (T. 
  6, 
  Fig. 
  21 
  — 
  24). 
  

   Ligesom 
  den 
  foregaaende 
  Art 
  er 
  denne 
  ret 
  jævnt 
  udbredt 
  i 
  Soen. 
  Den 
  synes 
  tillige 
  

   at 
  forekomme 
  i 
  mindre 
  Tal 
  paa 
  lavt 
  Vand 
  end 
  paa 
  dybt; 
  saaledes 
  er 
  den 
  kun 
  taget 
  paa 
  

   faa 
  Steder 
  i 
  Store 
  og 
  Lille 
  Kalv 
  og 
  altid 
  i 
  enkelte 
  Eksemplarer; 
  det 
  er 
  tillige 
  oftest 
  smaa 
  

  

  