﻿109 
  

  

  tidligere 
  end 
  ved 
  5 
  m's 
  Dybde 
  faar 
  Overvægt 
  over 
  Lungesneglene, 
  naar 
  Hensyn 
  tages 
  

   til 
  Individantallet. 
  Allerede 
  ved 
  3 
  m, 
  ja 
  i 
  Lille 
  Kalv 
  endog 
  inde 
  paa 
  2 
  m 
  Vand 
  har 
  Gælle- 
  

   sneglene 
  Overtaget. 
  Til 
  Belysning 
  af 
  dette 
  hidsættes 
  et 
  Uddrag 
  af 
  mine 
  Lister 
  (8 
  Sta- 
  

   tioner). 
  Af 
  Stationer 
  paa 
  3 
  — 
  5 
  m, 
  der 
  viste 
  en 
  lignende 
  Fordeling, 
  kunde 
  endnu 
  frem- 
  

   føres 
  over 
  det 
  dobbelte 
  Antal. 
  Paa 
  ingen 
  af 
  dem 
  har 
  Pulmonaterne 
  Overvægten, 
  og 
  

   paa 
  intet 
  Sted 
  af 
  den 
  ubeskyttede 
  Kyst 
  er 
  dette 
  Tilfældet. 
  Kun 
  inde 
  i 
  de 
  smaa 
  Bug- 
  

   ter 
  ved 
  Bredden, 
  hvor 
  der 
  er 
  Læ 
  mod 
  Bølgeslaget, 
  er 
  Pulmonaterne 
  i 
  

   Overtal. 
  

  

  Ligeledes 
  maa 
  jeg 
  benægte, 
  at 
  Valvala 
  piscinalis 
  anliqua 
  Sowb. 
  kun 
  rent 
  undtagel- 
  

   sesvis 
  findes 
  i 
  den 
  inderste 
  Del 
  af 
  Skalbæltet 
  og 
  slet 
  ikke 
  i 
  dettes 
  ydre 
  Del. 
  Som 
  den 
  

   inderste 
  Del 
  maa 
  vel 
  regnes 
  Omraadet 
  fra 
  8 
  til 
  10 
  eller 
  lim. 
  Paa 
  saa 
  godt 
  som 
  alle 
  

   Stationer 
  i 
  Skalbæltet 
  er 
  truffet. 
  Valvala 
  piscinalis 
  anliqua 
  i 
  forskelligt 
  Antal, 
  flest 
  dog 
  i 
  

   den 
  indre 
  Halvdel. 
  Eksempler: 
  

  

  Station 
  6 
  

  

  (10—15 
  m 
  ) 
  . 
  . 
  

  

  1 
  Stk. 
  

  

  Station 
  42 
  

  

  (12- 
  

  

  -15 
  m 
  ) 
  ... 
  

  

  . 
  11 
  Stk 
  

  

  — 
  27 
  

  

  ( 
  7-13 
  - 
  ) 
  . 
  . 
  

  

  22 
  

  

  — 
  44 
  

  

  ( 
  8- 
  

  

  -22 
  - 
  ) 
  

  

  . 
  19 
  - 
  

  

  29 
  

  

  ( 
  9-12 
  - 
  ).. 
  

  

  . 
  13 
  - 
  

  

  — 
  74 
  

  

  ( 
  &- 
  

  

  -9 
  - 
  ) 
  ... 
  

  

  . 
  20 
  - 
  

  

  30 
  

  

  ( 
  7- 
  9 
  - 
  ) 
  . 
  . 
  

  

  3 
  - 
  

  

  — 
  87 
  

  

  (12- 
  

  

  -13 
  - 
  ) 
  . 
  . 
  

  

  1 
  - 
  

  

  Dette 
  er 
  kun 
  nogle 
  Eksempler 
  valgt 
  i 
  Flæng. 
  -- 
  Valvala 
  piscinalis 
  anliqua 
  

   findes 
  levende 
  overalt 
  i 
  Skalbæltet 
  til 
  13m, 
  talrig 
  i 
  den 
  indre 
  Del, 
  

   sjældnere 
  i 
  den 
  ydre. 
  

  

  Med 
  Hensyn 
  til 
  Dannelsesmaade 
  af 
  de 
  store 
  Mængder 
  af 
  Molluskskaller 
  i 
  Skal- 
  

   bæltet 
  hersker 
  der 
  to 
  forskellige 
  Meninger. 
  Wesenberg-Lund 
  mener, 
  at 
  Hoved- 
  

   mængden 
  af 
  Skallerne 
  stammer 
  fra 
  Dyr, 
  der 
  har 
  levet 
  paa 
  Stedet, 
  og 
  at 
  Transport 
  inde- 
  

   fra 
  og 
  udefter 
  kun 
  i 
  ringe 
  Grad 
  har 
  fundet 
  Sted. 
  A. 
  C. 
  Johansen 
  har 
  derimod 
  den 
  

   Opfattelse, 
  at 
  største 
  Parten 
  af 
  de 
  Molluskskaller, 
  der 
  findes 
  i 
  Skalbæltet, 
  er 
  transpor- 
  

   teret 
  dertil 
  fra 
  indenfor 
  liggende 
  Zoner. 
  Dog 
  indrømmer 
  han, 
  at 
  Skalsamlingerne 
  i 
  den 
  

   inderste 
  Del 
  af 
  Skalbæltet, 
  hvor 
  disse 
  antager 
  Karakter 
  af 
  Skalbanker, 
  — 
  i 
  al 
  Fald 
  for 
  

   Muslingernes 
  Vedkommende 
  — 
  væsentligst 
  hidrører 
  fra 
  Dyr, 
  der 
  har 
  levet 
  paa 
  Stedet. 
  

   Begge 
  er 
  enige 
  om, 
  at 
  der 
  foregaar 
  en 
  Transport 
  af 
  visse 
  Skaller 
  (de 
  lette 
  Limnæa- 
  og 
  

   P/«nor6iS-Skaller 
  samt 
  Neritina) 
  udefra 
  og 
  indefter, 
  og 
  at 
  disse 
  kastes 
  op 
  paa 
  Bredden, 
  

   særlig 
  til 
  visse 
  Tider 
  (Foraar 
  og 
  Efteraar). 
  

  

  En 
  væsentlig 
  Grund 
  til, 
  at 
  A. 
  C. 
  Johansen 
  antager 
  en 
  Transport 
  af 
  Skaller 
  

   indefra 
  og 
  ud 
  i 
  Skalbæltet, 
  synes 
  at 
  være 
  den, 
  at 
  Valvala 
  piscinalis 
  anliqua, 
  hvis 
  Skaller 
  

   udgor 
  Hovedbestanddelen 
  af 
  Aflejringerne, 
  ikke 
  findes 
  levende 
  i 
  Bæltets 
  ydre 
  Del 
  og 
  kun 
  

   undtagelsesvis 
  i 
  den 
  indre 
  Del. 
  Dette 
  Argument 
  bortfalder 
  efter 
  det, 
  der 
  ovenfor 
  er 
  

   meddelt 
  om 
  denne 
  Snegls 
  Udbredelse. 
  

  

  Derimod 
  synes 
  der 
  at 
  være 
  Vanskelighed 
  ved 
  at 
  antage, 
  at 
  Unio- 
  og 
  Anodonta- 
  

   Skallerne 
  er 
  aflejrede 
  paa 
  de 
  Steder, 
  hvor 
  Dyrene 
  har 
  levet. 
  Disse 
  Muslinger 
  findes 
  

   nemlig 
  ikke 
  levende 
  i 
  den 
  ydre 
  Del 
  af 
  Skalbæltet, 
  og 
  selv 
  om 
  man 
  vilde 
  antage, 
  at 
  Ano- 
  

   donta 
  i 
  enkelte 
  Tilfælde 
  gik 
  noget 
  længere 
  ud 
  end 
  til 
  den 
  af 
  mig 
  anførte 
  Grænse, 
  10 
  — 
  11 
  m, 
  

   vilde 
  man 
  vanskelig 
  kunne 
  forklare 
  Tilstedeværelsen 
  af 
  den 
  store 
  Mængde 
  f/nio-Skaller, 
  

   der 
  paa 
  flere 
  Steder 
  findes 
  uden 
  for 
  Unionernes 
  Udbredelsesomraade, 
  nemlig 
  paa 
  11 
  — 
  

   13 
  m. 
  — 
  Saaledes 
  synes 
  A. 
  C. 
  Johansens 
  Paastand 
  om, 
  at 
  der 
  har 
  været 
  en 
  Trans- 
  

  

  